208 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

Villkorlig dom förekom redan under medelliden. Bland exempel där-
på må anföras följande fall från år 1546. Bönderna i Jönköpings omnejd
»hade stort klagomål mot några båtsmän, därför att de gjort dem
stort övervåld och tagit från dem, utan deras ja och minne, höns och
annat, vad de åstundade, och däröver slagit deras folk», Båtsmän-
nen blevo slagna i järn och sutto så några dagar, tills parterna »vän-
skapligen förlikte blevo». Men när fångarne väl blivit fria, »satte de
sig till öls uppe hos Måns i Hakatorp och förde hotfullt tal mot bor-
gerskapet. Och när de skulle gå ut ur staden, ropade och skriade de
med fullt anskri på alla och gåvo dem de allra slemmaste okvädins-
ord, som någonsin nämnas kunna. Och därmed höggo och slogo de
alla unga och gamla, så att dessa måste rymma gårdarna för dem.
Och sedan slogo och höggo de i portarna och annor hus, begynnandes
överst i byn och lyktandes underst, ej skickande sig bättre, än det hade
varit galne människor. Varföre vi togo dem fatt och slogo dem i järn,
tills de sig besinna kunde; och därefter hade vi dem inför rätta och
läto dem höra Sveriges lag, att de förverkat hade sin hals. Dock för
det de voro i Kungl. Maj:ts tjänst, för Guds skull och dannemännens
böns skull blev dem förlåtet, att de så okristeliga med ord och gär-
ning margfaldeligen handlat hade med borgarne. Men gjordes det
på det villkor, att om de någonsin med ord eller gärningar klandrade
denna dom, skulle det till minnes komma dem under ögonen, de be-
drivit hade.»

L

Ett karakteristiskt drag åt det medeltida stadslivet gav
borgerskapets befattning med boskapsskötsel.

Stockholms borgare fingo under medeltiden ha svinstior i
gränderna över vintern. Men vid påsktiden skulle »var man
köra sina svin på malmarne» och stiorna rengöras. »Finnas
några svin i sommar härefter i staden, de varda borttagna»,
hette det vidare. Att åtskilliga stockholmare dock sökte
kringgå dessa påbud, kan man förstå av att senare ett påbud
blev nödvändigt av följande innehåll: »Ingen have svin
på vind eller i källare»l!l Staden höll sig på den
tiden med en särskild svinaherde, »svinabagge» kallad, den
där avlönades med en del av de beslagtagna svinens värde.
I Eskilstuna fanns ännu i början av 1800-talet en stadens
»svinfiskab, medan Karlstad höll sig med »svinfogdar». De
hade den maktpåliggande uppgiften att hålla svinkreaturen
borta från stadens gator, en verksamhet, vars resultat dock
lämnade mycket övrigt att önska. En av svinfogdarne var
dessutom skyldig att påminna husägarne om när gatan be-
hövde sopas. Han gick då och ringde i varje gathörn och
