JESPER SVEDBERG. 319

Så började ett äktenskap, vilket även det skulle bli mycket
lyckligt, såsom framgår av Svedbergs egna ord:

»Med henne levde jag i ljuv trevnad intill år 1720, då Gud
henne efter tre dygns svår bröstvärk den 3 mars kl. 2 e. m.
genom en stilla och saktmodig död hädankallade, mig till en
stor sorg och avsaknad. Ja, den som här stilla och saktmo-
digt lever får ock en lindrig och stilla död och lider av såsom
i en sömn. Gud fröjde henne i all evighet för all fröjd hon
mig tillskyndat hadel»

Innan året ännu gått till ända, gifte sig Svedberg för tredje
gången. »Jag förnam»v, berättar han, »outi mitt bedrövliga
och besvärliga änklingastånd vwvise Siraks ord vara sann,
som sade: ”Där ingen vård omkring är, där förskingras god-
set, och där ingen hustru är, där går husbonden villråda.'»
Därför ingick han sitt tredje äktenskap, vilket, liksom det
andra, blev barnlöst. Det upplöstes år 1735, då den gamle
biskopen stilla avsomnade vid nära 83 års ålder, lugn och
glad att få gå till en bättre värld.

Litteratur: Henry W. Tottie, Jesper Svedbergs lif och verk-
samhet, 2 delar; häft. kr. 5: —

Henry W. Tottie, En lifsbild från de sista decen-
nierna af vår storhetstid. (Kyrkohistorisk årsskrift
för år 1900.)

Ellen Fries, Den svenska odlingens stormän I; häft.
kr. 1:—.

Carl Kastman, Jesper Svedberg. (Svenskt folk-
bibliotek; häft. kr. 1: —.)

L. E. Lögdberg, Jesper Svedberg. (Karlstads stifts
julbok 1912; häft. kr. 1: —.)

Henrik Schäöck, En svältkonstnär under förra år-
hundradet («Ur gamla papper» I).

Otto Sylwan m. fl., Svenska litteraturens historia:
del I; häft. kr. 21.
