NUMMERLOTTERIET. 26T

Från och med år 1781 var brännvinsdirektionen fri från
sin onde tillskyndare, och Liljencrants blev dess chef. Det
märktes också på den hovsammare ledningen av det hela.
Men vid det laget hade kronobrännerierna kostat konungen
hans folkgunst.

Nummerlotteriet.

börande inplanterade i svensk jord för att skörda eko-

nomiska frukter, var ett nummerlotteri efter ge-
nuesiskt mönster. Det räknade sin tillkomst från 1773. Un-
der de fjorton år, som det var i verksamhet, omsattes en
summa av nära 3 '/2 millioner riksdaler, varav kronan fick
något över en fjärdedel i behållning.

Vid varje dragning gingo dessutom 500 daler s. m. till
fördelning mellan fem giftasvuxna allmogeflickor »till upp-
muntran för giftermål och folkmängdens ökande. På det
viset slog man flere flugor i en smäll.

Det var dock en onaturligt stark åderlåtning av det fattiga
svenska folket, och i fråga om de vinster, som tillföllo några
få, besannade sig alltför ofta det gamla ordstävet: »Lätt
fånget, lätt förgånget.s» Folk levde som i ett rus av onaturligt
spända förhoppningar. Tusentals människor drogos från sitt
arbete och sina plikter och invaggade sig i drömmar om hastigt
vunna rikedomar. Alla samhällsklasser rycktes med i virveln.
Vidskepelse och charlataneri drevo sitt spel med drömmar och
tecken, nummerpunktering och annat skrock. Men höga
vederbörande försvarade lotteriet därmed, att det befordrade
jämlikhet, ity att det öppnade en utväg även för den fattige
att bjuda lyckan handen och vinna rikedom.

Amiral Tersmeden berättar — till den kraft och verkan
det hava kan —, att han ett tag hade lotteriet så starkt i
tankarna, att han i drömmen ideligen fantiserade om fem
nummer. Som det skulle vara dragning om några dagar,
skickade han en tjänare att köpa lottsedlar med dessa nummer,
och när dragningslistan kom, kunde han glädja sig åt att ha
vunnit på tre av numren en summa av sammanlagt 1,992
riksdaler.

l CTT annat träd på mycket mer ont än gott, som veder-
