3066 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

drag såsom underhandlare vid mecklenburgska hovet, och
det värvet skötte han med klokhet och takt.!

År 1609, vid ännu ej fyllda 26 år, kallades Axel Oxenstierna
till konungens rådsbord. Han hade då ingått äktenskap —
med en något äldre adelsdam av släkten Bååt — och genom
giftermålet blivit ägare även till Tidö, en mil öster om Fiholm.
De tider, då han icke i och för rådplägningar i riksrådet,
beskickningar eller andra uppdrag i rikets tjänst måste vistas
annorstädes, bodde han sedan omväxlande på Fiholm och
Tidö.

År 1610, då förhållandet mellan Karl IX och Kristian IV
i Danmark blev mycket spänt, fick herr Axel i uppdrag att
deltaga i en beskickning till danske konungen. I olikhet med
den gamle Karl IX var han angelägen om att förekomma
ett krig med Danmark i en tid, då Sverige var betänkligt
svagt i eckonomiskt hänseende och dess konung ålderdoms-
skröplig. Men i Danmark möttes han av en krigsstämning,
som Ööverröstade alla fredsvänner. Och här hemma sökte
han med hjälp av andra rådsherrar förgäves avstyra den
gamle hetlevrade konungens utmanande uppträdande. Men
på riksdagen visade det sig i alla fall vid avgörande tillfällen,
i hur hög grad Oxenstierna genom sin gedigna karaktär, sin
vederhäftighet och sitt mogna omdöme vunnit förtroende
inom vida kretsar av samhällct.

Vid slutet av Karl IX:s levnad var Axel Oxenstierna i
viss mån undanskjuten från de politiska rådplägningarna.
Avgörandet låg i stället i händerna på personer som delade
konungens stridslust; och med bekymmer måste Axel Oxen-
stierna bevittna utbrottet av kriget med Danmark på våren
1611. När konungen drog ut i fält, var herr Axel en av de råds-
herrar, som tillsammans med drottning Kristina och hertig
Johan fingo sig anförtrodd den krävande uppgiften att sköta
förvaltningen; och här blev han den drivande kraften.

1 Det gällde ett äktenskap mellan en hertig av Mecklenburg och
dottern till Gustav Vasas dotter Elisabet, som själv hade varit her-
tiginna av Mecklenburg. Efter sin makes död hade hertiginnan åter-
vänt till Sverige och ställt sig och sin dotter under sin bror hertig
Karls beskydd. Herliginnan Elisabet hade dött samma år som
Johan III. — I samband med giftermålsfrågan gällde det också att
ordna en del intrasslade frågor rörande den unga prinsessans arv
efter Gustav Vasa.
