LANCASTERSKOLOR. 335

lydde sålunda: »Ett antaget sätt att dyrka Gud.» 2) »Vilka
äro huvudreligionerna i världen?» Svar: »Den kristna, judiska,
muhammedanska och hedniska.» Och därmed var ämnet
uttömt!!

I den stilen fortgick det onsdag efter onsdag.

För att göra skrivundervisningen så billig som möjligt
lät man barnen med fingret eller en träpinne öva sig i att
skriva i särskilda sandbänkar, d. v. s. lådor, fyllda med sand.
När så behövdes, jämnades sanden ut med en »sandjämnare».

Belöningar och straff i lancasterskolan utgjordes av små
träbrickor, som fästes om halsen på lärjungarne och alltefter
omständigheterna buro inskriften »God», »Lat», »Oren» el. dyl.

Tack vare lancastermetoden kunde den erkänt duktiga
sjungfru Lindgren», som i 33 år, alltifrån 1813, på ett berömligt
sätt skötte fattigflickskolan i Klara församling i Stockholm,
undervisa ända till 150 barn på en gång.?

x

Ytterligare tidsstämning från lancasterskolans tid kunna
vi få genom att fördjupa oss i några examensprotokoll från
den skola, som år 1822 inrättades i Huskvarna av ägarne till
därvarande gevärsfaktori, överste Gustav Sture och hans
maka. Det första protokollet skrevs vid vårterminens slut,
den 27 juli, av skolans inspektor, som bevistade examen till-
sammans med skolstyrelsens vice ordförande, barnens för-
äldrar samt »en talrik samling av herrskap och allmoge».
Examen gav följande resultat:

1 Andra »grundfrågor» kunde lyda så här: »Varför lär du att läsa?»
— »På det jag må bliva vis, rätt tro, kristligen leva och saligen dö.»

2 Se här ett rörande exempel på »Målsmans intyg» angående en av
de fattiga flickornas frånvaro från mamsell Lindgrens skola:

»min goda jumfru lingren

jag får låf att ge till känna att jag emot min vilja nödgas hafva min
flicka hema för jag är oförmögen att hiällpa mig ensam iag är så
skiuklig iag hoppas att min goda jumfru ej förskiuter mina begge små
barn äfen får iag tacka ödmiukast min goda jumfru för all möda och
besvär hon har för mina barn gud låte dem kuna vara beskedliga och
tacksama emot sin goda jumfru iag är fattig iag kan ej belöna min goda
jumfru men iag skal aldrig glöma att bedja gud för hänne

iag är jumfruns ödmiuka tiänarinna
fredrika franson».
