ARBETARFRÅGAN. 405

norra Sverige användes husaga alls icke av allmogen utan
endast vid bruk, herrgårdar och andra större ekonomiska
företag. Det var huvudsakligen två fel hos tjänare, som
framkallat husagan, nämligen fylleri och uppstudsighet.
»Käppen kan dock icke bota drängens passion; den utsläcker
fastmer den sista gnistan av hederskänsla, varpå hoppet om
hans förbättring skulle grundas. Den uppstudsige ändras
icke heller av husagan utan retas till skällsord och hämnd.
Därtill kommer, att sällan någon vågar röra de starka och
våldsamma naturer, för vilka agan vore behövligast, under
det att svaga och medgörliga tjänare mest äro blottställda
för utbrotten av deras husbondes tygellösa lynne.» Och
hur kunde man ur kristlig synpunkt försvara en strafform,
»som nästan alltid föregicks och efterföljdes av ohyggliga
uppträden med ovett och svordomar. I samma mån män-
niskorna i stället hindras att nyttja hugg och slag för sina
ändamål, tvingas och vänjas de att bruka skäl och raison.»

I alla stånd voro nu de i majoriteten, som i likhet med
herr Lallerstedt funno det vara på tiden »att upphäva den
skillnad, som lagen gjorde mellan dem som äga att giva stryk
och dem som måste taga emot stryko. Riksdagens beslut
blev, att husbondes rätt att tilldela sina tjänstehjon husaga
inskränktes till att avse tjänare av mankön under 18 år
och av kvinnkön under 16 år.

x ä &

Frågan om arbetsgivarens rätt att utdela kroppslig be-
straffning rör sig ännu inom »den gamla goda tidens» rå-
märken, innan storindustrin gjort sitt inträde i vårt land
och skapat de ständigt växande arbetarskaror i modern me-
ning, vilka ej längre stå i det personliga förhållande till ar-
betsgivaren, som var det vanliga ännu vid förra århundradets
mitt. Först med industrialismen kommer arbetarfrågan i
modern mening.

Våra dagars arbetarfråga och socialismen.

När storindustrin kom och trängde ut hantverket, vad
hade då hantverkaren att taga sig till? Han måste taga
