478 SVENSKA NÄRINGSLIVETS UTVECKLING.

Människan har just inte mycket att yvas över i tider, då
alla — utom jobbare och bloddrypande samhällsförstörare —
lida av följderna av den vilda förstörelse, hon själv släppt
lös. Men det finns dock ögonblick, då man oemotståndligt
gripes av beundran inför den mänskliga intelligensens för-
måga att tämja de vilda naturmakterna, och ett sådant ögon-
blick är det, då man står vid en elektrisk kraftstation. När
man vid Älvkarleby bevittnar, hur det forna Storfallet ena
ögonblicket ligger nedanför kraftverkets betongdamm så
gott som vattentomt, som ett gapande svart kaos av stenar
och jättegrytor, och i nästa ögonblick ser dammluckorna
höja sig genom ett enkelt grepp av människohänder i ett
handtag och ser fallet åter bli sjudande, vitskummande, ry-
tande som i forna dagar och sedan återigen genom ett litet
handgrepp, som genom ett trollslag, kommenderas att tystna
igen, då känner man sig mäktigt imponerad. Man tycker
sig vara med om det rent otroliga och instämmer hjärtans
villigt i en åskådares utrop: »Det är rent av oförskämtl»

Och när man ser de ståtliga imponerande kraftstations-
byggnaderna förlagda så, att de så litet som möjligt störa
naturscenerierna — »inte göra större våld, än nöden kräver»
— , ser de rena, skinande, glaserade, av stenkolsrök och sot
aldrig nedsmutsade hallar, där de väldiga generatorerna ha
sin plats och människornas arbete mest tycks bestå i att på-
passligt röra vid ett och annat handtag allt efter order från
kontrollrummet, då drar man ett befriande andetag vid tan-
ken på att »industrialismens förbannelse» kanske ändå icke
är så omöjlig att komma ifrån. Och kontrollbordet sen, vil-
ket underverk är ej denna lilla centralplats, varifrån till-
förseln av kraft och ljus till olika områden av kraftnätet
behärskas med några handgrepp! En vridning på ett hand-

tag här — och ljuset slocknar i Enköping, eller en vridning
på ett handtag där — och hjulen stanna i alla fabriker i
Eskilstuna.

Den senast utförda stora kraftanläggningen är det elek-
triska kraftverket vid Porjus med en prestationsförmåga av
75,000 hästkrafter, avsedda i första rummet för elektrifie-
ring av Norrlands järnvägar. Arbetet på denna anläggning
ute i den väglösa ödemarken var förbundet med alldeles
