SHAN SOM VÅRT SVERIGE MURAT.d 169

edre framlidne föräldrar skett är. Därföre bjude Vi eder,
dannemän alle, att dika edra åkrar och rödja skogen
av edra ängar, och att I icke uti den måtton sparen ar-
bete eller möda. Så tvivlar Oss intet, att Gud allsmäktig
varder givandes bröd och bärgning, gott och nog, åt eder
såväl som åt dem, vilka före eder varit hava.

Och om så sker, att I, dannemän, icke tänken yttermera
däruppå, än här till tids skett är, skolen I då icke förundra

Åkerbruk.
Ur Olavus Magnis arbete om Norden.

eder, att Vi vilja tänka ut något annat medel. Ty vi stå
icke till svars för, om Vi se igenom fingrarne med att kro-
nans jord och hemman uti så måtto fördärvas och ödeläg-
gas. Därefter mån I rätta eder.»

Ett annat betänkligt missförhållande beröres i följande
skrivelse -av år 1541 till menige man på Öland: »Käre danne-
mänl! Vi have förnummit, att allestäds ibland eder sker stor
ohägnad från den enes sida mot den andre, så att den, som
först i byn bärgat haver sitt hö eller korn för året, släpper
strax sitt fä in på sine grannars obärgade hö eller korn,
det han dock tilläventyrs ogärna gjorde.» Orsaken vore, »att
de andre icke uti rätt tid vilja vinnlägga sig att få sitt hö
och korn i hus utan låta det ligga och fara omkring lan-
