UPPSALA MÖTE. 415

han ålagd att ljuga, att begå mened, att bruka dolk eller
gift — ingen tvekan, ty det gällde ju »den allena saliggörande
kyrkans» bästal En jesuitisk grundsats var: Ändamålet
helgar medlen. På alla områden trängde jesuiter in,
såsom rådgivare vid furstarnes hov, såsom lärare, biktfäder
och predikanter.

Med sådana vapen gick den romerska kyrkan till strid
på liv och död mot protestanterna. Följderna visade sig
snart. I Frankrike hade på Erik XIV:s tid utbrutit vilda
religionskrig, som nådde sin höjdpunkt år 1572 i det s. k.
parisiska blodsbröllopet. Under en bröllopsfest vid
hovet samlade sig stadens katoliker nattetid, överföllo och
mördade alla protestanter. Blodbad följde över hela landet
och anses ha krävt minst 50,000 offer.

Samtidigt togo inkvisitionsdomstolarna tusentals män-
skoliv. Ingenstädes offrades dock så många människor på
bålet som i Spanien och dess biland Nederländerna. 1
Spanien, där det blev ett verkligt folknöje att bränna kät-
tare, lyckades man alldeles utrota protestantismen, men
Nederländernas protestantiska befolkning drevs till en för-
tvivlad kamp för sin frihet, en kamp som började 1572 och
slutade 1648 med de protestantiska Nederländernas befrielse.

Uppsala möte.

jelser mot dem som hade en annan tro blivit en fara för

alla protestantiska stater. Redan under Johkans tid hade
faran ju närmat sig vårt land. Den kom oss in på livet, när
Johans son Sigismund blev konung. Det var en svag natur,
svag både till kropp och själ. Historieskrivaren Werwing
från 1600-talet karakteriserar honom i all enkelhet sålunda:
»Han brådde mycket på sin mödernes-ätt och var av naturen
olustig, tyst, envis, dröjaktig samt något njugg och därigenom
sig själv allra mest skadelig. Uti sin religion var han tvrig,
gudfruktig och med okyskbet näppeligen befunnen.» Som
regent 1i Polen visade han kraft och iver blott I en enda sak.

DEN romerska kyrkan hade genom sina grymma förföl-
