12 EN GENOMBROTTSTID FÖR KULTURELLA SAMHÄLLSFRÅGOR.

12 BHarnabok.
ser IBarn, bjerteligen rårdt åfvoer. undfängen
förlåtelfe.

Lilla Fohan hade genom fin owarfambhet Mas
git fönder e6 ganfra wadert glas, fom hans för:
åldrar Höllo i mycket wärde.

Han oroade fig deråfiwver ganffa myckef; 9102
ra för det mifnåje frul, fom han dem förorfagat,
än för de fövebråelfer, fom ban hade at frufta.
Hwad fral jag gåra, fade hban för fig fielf, at funz
na båtera denna min förbrytelfe?

Fadren, för bvilfen alt blef bevåteade, och
fielf fåg, wid intvådet i barnkamaren , hbarnefs
willvådighet och bedråfråelfe, omfamnave det, i

åället för at bannas, och fade: Mit barn, wär
obefyrmradt om det fönderflagna glafet! Det war
oförfigtigheten, fom war dertil wållande. Jag
twvil Eöpa et nyté:

JFJobhan fyftnade i förftone. - Omfider fade
han med fårar i Sgonen: Ac hiwad för en god
far! I frållet för-de förebråelfer, fom jag för-
tjent, förlåten I mig, innan jag ånnu hunnit
bedja derom! Denna godheten, min firafte Far ,
fral fårdubbla min flit, ac hådanefter altid wara
förfigtig , och aldvig gårå någof, fom fån fårs
förna er.

Huru tlige åro ide de barn, fom igenon
godbet låtg fig båttras!

Det

Ur Kronprinsens abc-bok.
