424 DET STORA NORDISKA KRIGETS SLUTAKT.

inför de närvarande, att han icke åsyftat Staöl med sina
insinuationer. Skymfen hade dock gått för långt för att
kunna avtvås med annat än blod.

Tordenskiold var emellertid ingen skicklig fäktare. Redan
vid Staöls andra värjstöt trängde vapnet genom bröstet på
motståndaren och skar av pulsådern. Under ropet »Gud vare
min arma själ nådig för Jesu blodiga sårs skull» segnade den
tappre sjöhjälten ned, och inom några ögonblick hade li-
vet flytt.

»Men ingen Belge gaaer i Kattegattet,
og ingen Brending slaaer mod Sveas Skjer,
der ikke til hans Heltery har skattet!,
der ei har seet hans raske Vikingferd.

Kong Carl og han, de skulde folges sammen
i Livets Tvekamp og i Dedens Fred,

i Daadens Glands og Rygtets Evighed,

thi de var Tvillingskud av Asastammen.»

(Carl Ploug.)
&

Till lands hade det på våren 1719 sett ännu farligare ut än
till sjös. Med uppbjudande av rikets yttersta tillgångar hade
danska regeringen samlat 34,000 man i södra Norge, och den
7 juli ryckte en överlägsen dansk armé över gränsen. Men den
kom aldrig längre än till trakten av Strömstad. Där stannade
den och lade i dagen samma brist på offensivanda som de
svenska trupperna. Och i slutet av månaden gick den till-
baka över gränsen utan att ha uträttat något annat än
skrämt svenskarne att vid blotta ryktet om fiendens an-
nalkande vräka en hel del förråd och kanoner i sjön.

Sverige nödgas sluta fred även med Ryssland.

Till 1720 års krigföring förberedde man sig i Sverige med
större förhoppningar än föregående år, då man hade haft

1 Har bidragit till hans hjälterykte.
