274 EN VITTER STORHETSTID.

»Boken, påstod Ni, skulle befrämja ”mänsklighetens restau-
ration genom en förändring av äktenskapet'; . .. genom otukt
och skörlevnad, borde ni ha sagt. Vackra läror! Vacker ”him-
mel på jorden! Ni borde skämmas, herr Flabbe!l Kort och
gott: ni kan i morgon packa ihop er kappsäck. Adieu, min
herrel»

Sedan är herr Hugo till den grad upphetsad, att han inte
kan ta sin vanliga middagslur. Utan när hans son kommer in
i faderns sängkammare, finner han denzne, omed stirrande
blickar, sittande på sin stora konststol, i sin bekanta, år 1833
förfärdigade gröna sidennattrocks. Han lugnar sig dock
småningom och tar kolskrivaren till nåder igen men lägger
honom strängeligen på hjärtat »att medan Ni vistas i mitt hus
och bland mina fruntimmer, Ni icke gör er besvär med att
arbeta på samhällets förlyckligande och mänsklighetens
restauration».

Dråpligt är slutkapitlet med skildringen av den Löwen-
stjernska akademiens stora högtidsdag: »På slaget fem in-
trädde herr hovmarskalken Löwenstjerna i full uniform med
nordstjärnan, bugande sig för åskådarna, till höger och vän-
ster, hövligt men med värdighet. Efter honom gick förste
bokhållaren Fryckblad, bärande på ett silverfat de inkomna
prisskrifterna. Men under det att slottsherrn långsamt nal-
kades sin stol, hade, obemärkt av de flesta åskådarna, en
främmande kvinnsperson inkommit och tagit plats bland
de tre ”servanterna» — det är Almquists älsklingsterm
för pigor och drängar.

yMine Herrar och Damer! började ordföranden med hög-
tidlig röst. ”I kännen... Men i det herr Hugo såg sig
omkring, blev han varse den nyss omtalta obekanta per-
sonen. — ”Hör hit, Jacques, vad är detta för en människa
i främmande dräkten, där nere bland pigorna? Vad vill
hon? hur har hon kommit in? — vem är hon? — är det
också en vitter person? — ”Med hans Nåds förlov'”, svarade
Jacques, ”så är det Herr Furumos så kallade ”vildnarciss”,
Brita på Skällnora kvarn, numera gift med bonden, redlige
och förståndige Per i Grana. De ha givit sig hit upp åt våra
bygder med en brännvinsfora. Hustru Brita har inte velat
resa från orten, förr'n hon fått uppvakta Hans Nåd, om vilken
hon hört talas så mycket; ty nådig hovmarskalken är känd
