KRISTIAN IV:S INGRIPANDE I TRETTIOÅRIGA KRIGET. 85

tades, och alla hundar måste skaffas bort från trakten, ty
han fördrog icke att höra dem skälla.

Litteratur: Martin Weibull, Gustaf II Adolf och Kristian IV
1624-—1628 (Lunds universitets årsskrift för år 1895).
Leopold von Ranke, Wallenstein. Svensk öfver-

sältning af Oscar Alin.

Kristian IV:s ingripande i trettioåriga
kriget.

konung Kristian ohjälpligt till korta. Vid Lutter am

Barenberge i nordvästra Tyskland blev hans här slagen
av Tillys veteraner år 1626. Oerhört var jublet inom den
katolska världen, och segern firades mångenstädes med
stora festligheter. En tid därefter uppenbarar sig Wallen-
stein på krigsskådeplatsen och kastar in sina rovlystna
skaror i Jylland. Fienden översvämmar hela halvön, och
Kristian själv måste söka sin räddning på de danska öarna.

Även över tyska Östersjökusten utbredde sig Wallen-
steins härskaror. Han lade under sig Mecklenburg och
erhöll landet av kejsaren som förläning. Hertigarne av
Mecklenburg hade inför den hotande faran bönfallit svenske
konungen om hjälp, och Gustav Adolf visade alltjämt ett
oförminskat intresse för trosförvanterna men fordrade för
sin hjälp, att de räckte honom handen till öppet förbund.
Ett sådant steg vågade dock ej hertigarne taga — förrän
det var för sent.

Wallenstein frossade i väldiga planer. Nu skulle nästa
storverk bli att bygga en flotta vid Östersjön och göra kej-
saren till herre över havet. Ferdinand hade redan utnämnt
honom till »amiral över de baltiska!? och oceaniska havens.
Han gav upprepade befallningar åt sin närmaste man att
försöka komma åt den svenska flottan och bränna eller på
annat sätt förstöra den. Men samtidigt drog han icke i be-
tänkande att inlåta sig i underhandlingar med Gustav Adolf

INFÖR sådana motståndare som Tilly och Wallenstein kom

1 Baltiska havet = Östersjön.
