420 SIGISMUND OCH HERTIG KARL.

ett avskyvärt odjurs, uppstodo riksråden Gustav Banér och
Hogenskild Bielke och höllo tal till prästerna med förma-
ningar att för framtiden taga sig till vara för villfarelser.
Kosteligt var det att höra den gamle sluge herr Hogenskild
orda så vackert härom; och många voro de, som »sade sig
emellan hemligen och i mjugg, att han skulle hava brukat
denna förmaningen för några år sedan och icke så våldsam-
ligen, som då av honom skedde, påtvingat liturgien kyrkor-
nas förmän i Östergötland».

Därpå ställde ordföranden den frågan till de närvarande:
sAlldenstund vi nu bortlägga liturgien, skall man ock icke
med detsamma bortlägga allt annat, som, jämte henne,
styrker den påviska läran?» Häri instämde alla; soch upp-
räknades, varuti sådant förnämligast bestod, såsom alla vid-
skepelige helgedagar, klämtning morgon och afton till Marize
lovs, prästernas tvagning av händerna vid altaret, förbönerna
för de döda, vilka följaktligen skulle »utur handböckerna
utrivas och uppbrännas». En del förändringar i psalmboken,
vilka Johan låtit vidtaga, återkallades ävenledes. Sålunda
återgick man i en psalm till den ursprungliga lydelsen »Slå
ned påvens och turkens mordb, vilken Johan, »som ingalunda
ville, att påven skulle av de svenske församlingarne förtör-
nas»;, låtit mildra till »Slå ned alla tyranners mordlb

»Desslikes beslöts, att Sankt Eriks och andre heliges skrin,
hos vilka ofta, av en påvisk villfarande mening, ännu lön-
ligen offrades, måtte fördenskull alle avskaffas, så ock benen
nedergravas».

När Röda boken blivit avskaffad, behövdes en annan
liturgisk handbok, och man återgick nu till den gamla kyr-
kohandboken av år 1529. Den var dock i behov av att över-
ses; och den första punkt, som man stannade inför, var den
om exorcismen eller den onde andens utdrivande ur det
odöpta barnet. Läran om arvsynden hade nämligen för-
bundits med den uppfattningen, att det odöpta barnet var
besatt av onda makter. Därför föreskrev dopformuläret, att
prästen före dopet skulle bjuda den onde anden att lämna
barnet. Efter någon diskussion beslöts nu, att själva exor-
cismen skulle bibehållas »efter en kristen frihet», men några
ordalag i formuläret mildras. Så skulle maningsorden till
den onde anden »Far här ut» ändras till »Vik här ifrån», »på
