184 ÖRLIG, PEST OCH HUNGERSNÖD.

redd till skörd för allhärjaren, där han långsamt men oemot-
ståndlig kom vandrande från Turkiet upp mot norra Europa.
Flere år hade han behövt på sin dödsbringande färd upp till
Östersjön, då han år 1709 nådde dess kust.

Vid budskapet därom utfärdade svenska regeringen i
augusti 1709 en förordning, »huru med de från misstänkte
och besmittade orter anländande skepp och farkoster för-
hållas skulle». Vissa orter bestämdes till karantänsplatser.
I Stockholms grannskap voro Sandhamn och Vaxholm ut-
sedda därtill. Där skulle passagerare och besättning ligga i
observation under fyrtio dygn — härav namnet quarantaine!
— och under tiden skulle deras kläder och tillhörigheter grund-
ligt vädras och rökas.

Beskrivningar av sjukdomens förlopp, som vi ha från
läkare, vilka förde kampen mot farsoten, visa typiska sym-
tom av böldpest. I de lindrigaste fallen stannade det vid
blemmor eller blåsor på huden, men vanligen övergick det
till bölder eller karbunklar, vilka voro farligare, ju närmare
de sutto hjärtat. Mycket fruktade voro också röda och blå
strimmor under huden, tydande på blodförgiftning.

Sjukdomen började ofta med »utvärtes rysningar och in-
värtes hetta, kräkningar, huvudvärk och svindel. Farliga
symtom voro »duvne ögon, andekväv, svart tunga, outsläcke-
lig törst, stinkande andedräkt, skarpt utseende, stor matthet,
oupphörligt näsblödande, svarta bölder, stickande durchlopp?,
åtskillige slags fläckar över hela kroppen, kallbrand på händer
och fötter och flere från hjärtat avlägsne partiers. I sådant
fall slutade sjukdomen oftast med döden inom tre dygn.

Somliga sjuka »sovo intill de gåvo upp andam»; andra kände
hela tiden olidliga plågor. Somliga yrade och »rasade intill
sitt ytterstas; andra åter avledo vid fullt medvetande.

Små barn om 8—11 år »hava likasom triumferande gått
döden -emot med gudeligit och förnuftigt tal, med en brin-
nande åtrå och längtan till himmelen, med ett ogement för-
akt av världen, med gudeliga psalmer och andäktiga böner.
De hava sjungit med gäll och klar röst: ”Kom, o Jesu, huru
länge etc.”, ”Rätt hjärtelig jag längtar etc.”, ”Vad min Gud vill,
alltid det sker etc.”». Så berättar kyrkoherden i Maria försam-

! Av franska quarante: fyrtio. — ? Diarré,
