520 KRISTINA, SVERISES REGERANDE DROTTNING.

av dessa klingande superlativer på oissimo», vilka vårt språk
ej mäktar återge. I stadens arkiv förvaras ännu en av Bo-
lognas råd gjord skildring av Kristinas person, vari det
heter: »Hennes uppsyn hade något storartat och röjde ma-
jestät; ur de ganska stora ögonen framlyste de krigiska
anlagen i hennes stolta hjärta. Hennes välbildade näsa gav
åt ansiktet ett ädelt och kungligt drag, vilket mildra-

Välkomsthälsning lill Kristina i Bologna 1655.

des genom en liten mun. Läpparna, av den vackraste röda
färg, skulle kunna ha kommit henne att gälla för en Venus,
om man icke till följd av så mycket annat i hennes kropps-
ställning och hållning velat svära på att hon vore en Mars.
I korthet sagt: hon hade mera av en man än av en kvinna;
och så väl i sin röst som i sitt uppträdande röjde hon lätt,
att hon var dotter till sin store fader, som alltid var van att
segra och triumfera.»

Dagen före julafton anno 1655 försiggick den nordiska
drottningens officiella intåg i Rom med all möjlig pomp och
ståt, under klockringning och kanonsalut. Hon var även nu
klädd i manlig dräkt med plymascherad hatt och kom inri-
