UPPTÄCKTERNA AV GRÖNLAND OCH VINLAND. 115

det, stora ögon och breda kinder». Det »stygga håret» tyckes
i nordbornas mun ha betytt svart och stripigt hår. Under en
hemsegling från Vinland överraskade nordmännen på kusten
längre norrut fem sådana skrälingar: en skäggig man, två
kvinnor och två barn. De vuxna undkommo i sina hålor,
»slunko ned i jorden», som det heter i sagan härom, men
barnen blevo infångade och fördes med till Grönland, där
man lärde dem tala nordiskt språk och lät döpa dem.

Sedan försöken att kolonisera Vinland gått om intet, föll
upptäckten snart i glömska. De massor av väldiga isberg,
som den kalla Labradorströmmen för med sig, i förening med
de täta dimmor, som uppstå vid mötet mellan dess och Golf-
strömmens vatten, hota beständigt seglaren med död och för-
därv. Men ändå! Att upptäckten av en helt ny värld så
hänsynslöst överlämnades åt glömskan, måste räknas som ett
av de många, alltför många försummade tillfällena i Nordens
historia. Tänk o m det blivit nordborna, som gjort sig till den
nya världsdelens herrar! har man sagt. Men kolonisterna av
skandinavisk stam voro alltför underlägsna indianerna i antal.
Fåtaliga voro visserligen också de spanska upptäcktsfarare,
som under italienaren Columbus” ledning fem århundraden
senare återupptäckte Amerika; men vid den tiden hade euro-
péerna fått ett övertag över indianerna, som nordmännen
saknat: de voro beväpnade med eldvapen. Det var med
geväret, som Europa tillkämpade sig mark i den nya
världen. När detta skedde, hade Leif Erikssons upptäckt
fallit i glömska, och det var andra folk förbehållet att
plocka Vinlands druvor, skörda dess självsådda åkrar och
plundra bergen på deras skatter.

De isländska berättelser, som utgöra våra källor till Vin-
landsfärdens historia, innehålla flere inbördes motsägande
uppgifter, en del sagolika överdrifter och många dunkla
punkter, men grundliga vetenskapliga undersökningar ha
fastslagit, att själva kärnan är sanning.
