108 KARL XIII:S OCH KARL XIV JOHANS TID.

Karl Johan medverkar till att störta
Napoleon.

och statsklok ledare som vid Karl Johans ankomst hit.

Visserligen hade landet fått fred, men det låg stympat och
utmattat. Rysslands statsminister liknade det vid »en döende,
som man ej böt vidröra, förrän livet fullt slocknat,. Fre-
den med Frankrike hade köpts dyrt. Sverige hade ju måst
förbinda sig att deltaga i Napoleons fastlandsspärrning. Ej
nog med att denna måste ruinera Sveriges handel och nä-
ringar, framför allt bergsbruket; ett krig med England syn-
tes också bli en oundviklig följd.

Emellertid underhölls i all sämja en ganska livlig smyg-
handel med England. De engelska fartygen kommo och gingo
mest under amerikansk flagg, och de svenska seglade under
engelsk konvoj. Men då Napoleon fick nys härom, blev han
mäkta vred och fordrade, att Sverige genast skulle förklara
England krig. Sverige hade ej annat val — så förödmjukande
det än kändes. Men innan krigsförklaringen utfärdades, hade
svenska regeringen överenskommit med den blivande »fien-
dem», att det skulle bli krig blott på papperet. En livlig han-
del bedrevs alltjämt över Göteborg. Dagligen gingo svenska
fartyg därifrån ut till skärgården för att förse engelsmännen
med vatten och andra livsförnödenheter och återkommo
lastade med kolonialvaror samt engelska industrivaror.
Fast för syns skull måste de svenska myndigheterna en och
annan gång anställa en konfiskering. Mycket belysande
äro följande rader i en skrivelse till den nye utrikesministern
Lars von Engeström från landshövdingen i Göteborg Axel
von Rosen, som var illa anskriven hos fransmännen för fusk:
I förrgår konfiskerades 10 oxar, vilka skulle utföras till
flottan. Jag supplicerar,! att detta kommer i papperen, så
att jag, fattig syndare, någon gång måtte få lysa med konii-
nentalnit uti Europas annaler. Saumarez? var avertiserad?

SÄLLAN har vårt folk varit så starkt i behov av en kraftig

2 Anhåller ödmjukligen. — ? Befälhavaren för den engelska eskadern
på Sveriges västkust. — ? Varskodd.
