ENVÄLDSHÄRSKAREN OCH KYRKAN. 277

böcker», skulle förmanas och varnas av sina präster och, om
detta ej hjälpte, inför församlingen eller i värsta fall inför bi-
skop samt konsistorium. Ledde ej heller detta till påföljd,
skulle de ställas inför världslig domstol. Men, hette det vi-
dare, sådana »gudlöse människor, som av uppsåteligt förakt
aldrig bevista gudstjänsten, blive billigt skattade hos alle
för okristne och vederstyggeliges, De skulle straffas med
»hugg, häktelse, böter, tjänsts förlust> och i svårare fall med
döden. Samma behandlingssätt skulle den röna, som »en
långlig tid sig håller ifrån Herrans högvärdige nattvards bruk»
och således vanvördade sakramentet.

»Det skall ock», stadgas vidare, »vara förbudet att under
gudstjänstens förrättande fara på gator och gränder med
ridande, åkande, ropande, spelande, puk- eller trumme-
slag; utan den, som för billige orsakers och skäls skull icke kan
komma i kyrkan tillstädes, hålle sig hemma i sitt hus eller
tillhåll och må icke med sitt bullrande andre därifrån hindra
eller förarga vid 12 markers böter. Mycket mindre skall under
gudstjänsten en eller annan, ung eller gammal, man eller
kvinna, vara tillstatt gå på kyrkogårdar, spela, stimma eller
eljest vräkas på gator, item hos barberare låta sitt hår och
skägg avtagas.

Såsom i några församlingar, helst på landsbygden, är en
ovana inrotad, att en part, sedan de äro komne in i kyrkan,
understå sig av kättja och självsvåld så ock utan nöd gå ut
igen, förnötandes tiden utom kyrkan antingen med dobbel,
svalg, dryckenskap, tobaksrökande, skvallrande eller annan
fåfänga, så skall sådant härefter vara förbudet vid 3 markers
böter.»

I Husby socken i östra Dalarne hade man redan år 1632
måst tillgripa extraordinära åtgärder mot ungdomens över-
handtagande »körkerännande», varmed, gudi klagat, icke
förstods något vackert och tilltalande strömmande till kyrkan
utan ett ständigt springande ut ur densamma. Det onda
hade då tagit sådana dimensioner, »att det alltför tröttesamt
var för två kyrkevaktare att hava oppseende med dem»>.
Därför förordnades, »att fyra bliva skulle, vilka hava sin
bänk närmast körkedörren och skola till skiftes gå ut och
driva gossarne med hugg och slag in i kyrkam.
