594 ARVID HORN LEDER SVERIGES ÖDEN.

som det heter i griftetalet över Polhem — »av kärlek till fäder-
neslandet» avböjde han båda dessa anbud, hur vemodigt
det än kunde kännas för honom, när brist på medeli det
fattiga hemlandet lade hinder i vägen för många av hans
stoltaste planer. På äktheten av hans fosterlandskärlek kan
heller ingen tvivla, ty hur skarp han än mången gång kan vara
i kritiken av sina landsmäns efterblivenhet, går det dock en
stark ström av kärlek till gamla Sverige genom allt vad han
skrivit och uttalat, ett nytt bevis på den gamla satsen: »Den
man älskar, den agar man.s

En som här hemma satte mycket stort värde på Polhem,
var Magnus Stenbock. Han blev särskilt förtjust över de
lättrörliga och lätthanterliga fältkvarnar av stål, vilka Polhem
hittade på i stället för de gamla tunga och svårhanterliga
pjäser i den vägen, som förut funnos. Genom denna uppfin-
ning underlättades i hög grad den viktiga förplägnadsfrågan
vid armén,. Stenbock rekommenderade också på det krafti-
gaste »denne store konstnär och mechanist» hos riksrådet till
utbekommande av den honom tillförsäkrade årslönen, så att
han ej skulle behöva tryckas av fattigdom. Ty det vore »en
stor skada i anseende därtill, att han en så oförliknelig inven-
tieus man ärs. Det tog skruv: ögonblickligen avgick order till
statskontoret att åt Polhem utbetala hans fulla lön. På den
sinventieuse mannen» hade det den inverkan, »att livsandarna,
som legat någon tid i dvala, nu begynte uppvakna och repa
mod»>, såsom han anförtror en vän.

Så snart Karl X II fick ögonen på den märklige mekanikern,
visade han också det största intresse för hans uppfinningar,
isynnerhet naturligtvis för sådana, som angingo arméns be-
väpning och utrustning.! Karl gav till och med själv an-
visning på, hur vissa detaljer i fältkvarnarnas konstruktion
borde ändras, för att allt skulle bli så fältmässigt som möjligt,
och Polhem ställde sig konungens anvisningar till efterrättelse.
Till myndigheter och enskilda personer hemma i Sverige ut-
färdade Karl brev med befallningar att på allt sätt understödja
uppfinnaren, och statskontoret ålades tillse, att nödiga medel
till förfärdigande av hans maskiner ej saknades. Till bevis
på konungens ynnest blev Polhem år 1716 utnämnd till
kommerseråd och adlad.

1 Se sid. 268.
