BISTRA TIDER FÖR STORFOLK. 217

ändring, livet i buvudstaden undergått, sålunda: »Här tän-
ker man icke på något annat än reduktioner och likvida-
tioner. Allt det övriga hanteras som småsaker. Allmänna
bruket är att leva som en stackare. Man låter bära ett
par rätter upp på sin kammare och spisar där men icke i
matsalen. Man sätter för sin vagn ett par skinkmärrar, så
eländiga, att de blott med möda kunna draga densamma,
isynnerhet då det bär uppför den backe, som går till slottet.
När herrarnes åkdon äro så eländiga utanpå, gissar jag, att
deras hus icke äro bättre invändigt, och därför har jag
nästan icke besökt någon enda utan stannar för det mesta
på mina rum.»

Det var slut i Sveriges land med dessa småfurstar, som
talat om sitt »howv» och sina ovoundersåtars. Bönderna på deras
gods kommo åter omedelbart under kronan. Allmogens
frihet var räddad.

Starkast märktes skillnaden mellan förr och nu i Livland
och Estland, där bönderna äntligen befriades från livegen-
skapens bojor, i och med det att de kommo direkt under
svenska kronan. Karl XI beslöt nämligen vid tiden för re-
duktionens början att upphäva denna kvarleva av medel-
tida barbari från Tyska ordens tid. Och på en lantdag för
Livland år 1681 hemställde han till adeln att på sina gods
följa kronans exempel, »ty livegenskapem», yttrade Karl,
»strävar emot den kristliga kärleken, hindrar ömsesidigt för-
troende mellan herrar och underlydande samt förtager all
lust till inflyttningar i landet>.

Till sin harm fick konungen från Livlands adel mottaga
ett bleklagt nej, men detta blott stärkte honom i hans före-
sats att på de gods, som hemföllo till kronan, »upphäva sla-
veriet», såsom han uttryckte saken. Och icke var det värt,
att herrarne i Livland längre hanterade sina underlydande
hur som helst. Då fingo de över sig kungliga kommissioner,
som rannsakade deras handlingar, och erhöllo av Karl för-
maningar att »taga sig tillvara för slikt okristeligit och straff-
bart förhållande», ty konungen hade lovat bönderna, att de
skulle anses och behandlas »icke såsom livegne eller slavar
utan såsom svenske bönder».

Litteratur: A.Hammarskjöld, Bidrag till Livlands historia under
Karl XI:s regering. (Historisk Tidskrift för år 1888.)
