EN BLIVANDE ENVÅLDSHÄRSKARE. 541

bondgumman rådde mera hos henne än hovfruntimret. Hon
hade elak contenance!; kunde knappt neka men ville varken
bekänna, huru eller med vem hon ägt sina nöjen. Strax
nya överläggningar, om hon kunde eller borde bortköras,
om sträng efterfrågan efter hennes älskare borde ske. Man
misstänkte drabanter och kammarlakejer. Greve Hamilton?
fick order att förehålla alla de förre och genom order antyda
dem att vända sin håg till andra än denna amma och jag
att på det allvarsammaste tillsäga de senare att vid onåd och
straff ej leka, reta eller vilja behaga henne. Allt slutades med
ett allmänt skratt i ett hov, där man ej är van att anse sådane
händelser för brott. ”Stackars gummar" var ett allmänt rop.
Man ville hellre, att kronprinsen aldrig fått di, än att gumman
förlorat en rolig natt.»

Vid samma tid få vi se den åtta månader gamle fursten
ge nådig avskedsaudiens åt österrikiska sändebudet greve
Kageneck?, sedan denne förut genomgått samma cere-
moni hos konungen och drottningen. 1 kronprinsens au-
diensrum »uti en länstol under en himmel satt överhov-
mästarinnan grevinnan Rosen hållandes kronprinsen i knä,
som hade serafimerorden utanpå sin klädning. Kageneck
gjorde nu sina tre reverencer efter ceremonielet och mycket
allvarsamt sade en artig och kort komplimang, på vilken
grevinnan Rosen skulle svara. Hon hade sin komplimang
skriven bredvid sig i sitt knä. Hon var blekare än vanligt,
darrande på målföret, ond och rädd. Aldrig hördes ett ord
av allt vad hon sade; — kronprinsen själv hördes mera. Så
länge han undrade på denna cermeoni, teg han, men då han
tyckte den draga för långt på tiden, började han att skrika
och överrösta sin hovmästarinna. Han grät även, så att
Kageneck sade, att den ende, som hedrade hans avresa med
någon regret!, tycktes vara Hans kungl. Höghet.» Även denna
scen är hämtad ur Ehrensvärds dagboksanteckningar.

Prinsen är knappt årsgammal, när följande uppträde äger
rum. ÉEn dag när den lille efter vanan var inne hos pappa på
morgonen före konungens lever, fick han en del leksaker att

1 Hållning, uppträdande. — ? Överste Hugo Vilhelm Hamilton,
löjtnant vid livdrabantkåren, son till fältmarskalken på Barsebäck. —
3 Han hade till följd av en etikettstvist blivit på egen begäran åter-
kallad. — ' Sorg.
