STATSVÄLVNINGEN 1772. 29

ett enda, som kunde brinna.s» Han gjorde då försök att ar-
beta sig fram med den bästa av båtarna, ty han blev nu
ängslig, att ryktet om hans färd skulle hinna före honom till
Sveaborg och omintetgöra hela företaget. Men efter några
timmars hårt arbete måste han vända om och lägga i land vid

Gustav II1:s namnteckning och sigill under fullmakten för
Sprengtporten.  Sigillet bär spår av att ha blivit be-
handlat med ett finger, innan det stelnat.

en liten by för att invänta bättre väder, och under tiden få
kläder och gevär torra.

Man kan tänka sig, hur den stora revolutionsplanens upp-
hovsman skulle känna sig till mods i denna fatala situation,
som han hade sin egen brist på förutseende att tacka för. Han
säger också själv i sina minnesanteckningar: »Vad mig allra
mest chockerade var, att jag, som tänkt ut en hel revolutions-
plan, skulle själv vid första verkställigheten ej se mig bättre
för än att stanna med 20 dragoner på en udde i havsbandet
utan föda och nästan i brist av alla behov, till och med kläder-
