216 KRING DEN SLAGNE HJÄLTEN.

Det var dock icke meningen att för alltid beröva Gustav
Adolfs gemål hennes underhåll utan blott så länge hon vista-
des hos Kristian IV. Vad honom beträffar, så fick han sin
lön för den roll han spelat. Den blev nämligen en av
anledningarna till det krig, som svenska regeringen började
mot Danmark på sommaren 1643.

« &

Att Maria Eleonora icke skulle trivas i Danmark heller,
var lätt att förutse. Hon hade ej väl kommit dit, förrän hon
började klaga över »den mycket osunda luftem». Kristian
fick mer än nog av att ha henne som gäst, och när tiden
för hennes avresa efter nära tre år nalkades, var det med
uppriktig glädje, som han talade om utsikten att »med det
första bliva henne kvitts. Hon styrde nu kosan till sitt hem-
land, där hennes broder dött och efterträtts av sin son Fredrik
Vilhelm, som inlett en svenskvänlig politik. Men icke heller
i detta land, som Maria Eleonora så ofta lovprisat, blev verk-
ligheten vad hon tänkt sig. Hon tyckte ej heller här vid
närmare bekantskap om luften. Och så började hon trots
allt längta tillbaka till Sverige, dit hon också fick åter-
vända år 1648. I tysthet och obemärkt framlevde hon
här sina sista år.

Ro fick dock Maria Eleonora först när portarna till Gustav
Adolfs gravvalv öppnades för henne. Det skedde år 1655,
då hon fördes dit att för alltid vila vid sin dyrkade makes
sida. Då hade hon fått ännu en stor sorg att bära med sig
dit ned, sorgen över att hennes dotter nedlagt sin krona
och förnekat den tro, för vilken hennes fader gått i döden.
Litteratur: S. Bergh, Drottning Maria Eleonora och drottning

Kristinas förmyndarregering (Historisk tidskrift för
år 1902).
Franske legationssekreteraren Charles Ogiers dagbok

under ambassaden i Sverige 1634—1635, utgiven av
Sigurd Hallberg. Häft. kr. 2:90; inb. kr. 4:50.
