276 ENVÅLDSKONUNGEN I ARBETE.

stol. De straffpåföljder, som kunde ifrågakomma, voro allt
efter omständigheterna böter, kroppsaga, tjänstens förlust,
fängelse eller landsflykt. Den, som hädade Gud, kunde till
och med dömas livet förlustig.

Särskilt skulle obotfärdiga »edebukar» efter tredje resans
anklagelse icke få brukas i rikets tjänst. Och Hans Maj:t
förväntade, att ej heller hans undersåtar skulle lida dem i
tjänst eller umgänge, »eftersom hos en sådan människa, efter
Guds ords sanning, icke annat än förbannelse vara måste,
den han lätteligen på allt det han under händer haver såsom
ock på sitt herrskap, umgängesfolk och alle andre draga kunde»s.

År 1687 blev denna stadga av Karl XI förnyad med en del
mindre ändringar. Bland annat tillkom föreskrifter angå-
ende det så kallade stockstraffet för dem, som ej kunde sona
sitt brott med penningböter. Vid varje kyrka skulle göras
en stock, i vilken delinkventen kunde låsas fast med järn
och under gudstjänsten sitta till kyrkfolkets beskådande vid
in- och utgåendet ur kyrkan, »sig till blygd inför hela försam-
lingens.

Även mot svärjande barn skulle detta skamstraff kunna
användas. Det heter därom: »Emedan ofta händer, att
barn i fåfängan och av oförstånd härutinnan fela, så skola de
plikta med ris eller annan tuktan, som deras ålder likmätig
är och tjänligast till bättring. De barn, som av sådan aga
intet bättra sig utan spörjas till svordom mycket benägne och
oftare därmed beträdas, skola sig till nesa och androm till
varnagel sättas i stocken vid kyrkedörren.»

Angående helgdagarnas rätta firande föreskriver 1665 års
nyss nämnda stadga, att sabbaten borde användas »till Guds,
den aldrahögstes, tjänande och dyrkande, ärandes, tackandes,
vyrdandes och lovandes honom för all Dess beviste nåd och
barmhärtighet, så ock honom bedjandes om syndernas för-
låtelse samt om hjälp och bistånd uti alle angelägenheter».
Därför finge intet arbete bedrivas under gudstjänsttid. För-
äldrar, husbönder och lärare borde tillhålla sina underhavande
att flitigt deltaga i gudstjänsten samt själva föregå dem med
gott exempel.

' De som uandskyllde sig för att de ej besökte gudstjänsten
därmed, att de hemma läste »i postillor och andra gudelige
