TRÄSKFOLKET. 13

ningsresanden Eric von Rosen, som nyligen besökt dessa
svårtillgängliga trakter, berättar ungefär följande:

»Då vi kommit ett stycke ut i träsket, fingo vi syn på
några små gräshyddor. Vi förstodo genast, att det var det
egendomliga folkets bostäder. Men ingen levande varelse
kunde upptäckas. Det var tydligt, att de vaksamma träsk-
borna fått syn på oss och hunnit dölja sig bland säv och
vass. Då begav jag mig ensam och utan synliga vapen

Inföding i Bangveoloträsket drillar eld med träpinnar.

för att ej skrämma infödingarna, ut i träsket med stora
klasar av frestande, vita glaspärlor i händerna. Men länge
fick jag vänta. Slutligen fick jag långt ute i träsket se
några svarta gestalter dyka upp kring de avlägsna hyd-
dorna. Men varje försök att taga mig dit hejdades av bubb-
lande dy.

Jag fortfar emellertid att vifta med mina pärlor, och efter
en halvtimmes spännande och tålamodsprövande väntan
stöter en lång smal kanot ut. I aktern står en yngling och
