22 GUSTAV 11 ADOLP SOM BARN OCH YNGLING.

stänger av järn och driver i kraft därav upp tillverkningen
vid sina järnbruk i Västmanland på ett storartat sätt. Och
detta ej blott i fråga om mängden utan även beträffande
kvaliteten, i det att fru Ebbas järn anses bland det bästa i
riket. Ja hon träffar till och med avtal med staden Amster-
dam om att till dess borgerskap sälja en större mängd dy-
lika stänger och pelare.

Fru Ebbas anhöriga kunde ej nog förundra sig över hen-
nes arbetsförmåga och minne, vilka tycktes snarare till-
än avtaga med åren. MHennes förvärvsbegär synes också
efter naturens vanliga ordning ha växt med åldern; och hade
hon något att vinna, drog hon sig inte för att processa. Med
vaksamt öga följde hon alla växlingar i rättegångarna och
gav sig inte, förrän hon fört dem till sista instans.

Men förvärvsbegäret hade dock det försonande draget
över sig, att det var blott en sida av den gamlas varmhjär-
tade omtanke för barnen. Hennes omsorger om dem fingo
också rik belöning. Alla blevo de väl gifta, och hennes älsk-
lingsson, Magnus Gabriel, var under Karl X I:s minderårighet
landets främste man. Det var ett lyckligt liv, som slutade,
då Ebba Brahe på nyåret 1674 vid 78 års ålder lugnt och
stilla lade sina ögon tillsammans.

Litteratur: Ellen Fries, Märkvärdiga kvinnor, band II. Häft.
kr. 3: —; inb. kr. 5: —.
H. Fröding, Grefve Gustaf Gustafssons af Vasa-
borg mor (Historisk tidskrift för år 1902).
P. Sondén, Gustaf II Adolfs bref till Ebba Brahe.
Carl Magnus Stenbock, Ett 300-årigt Vasaminne;
häft. kr. 25: —

Gustav Adolis friarfärd.

första hettan förklarat för sin moder, att han aldrig skulle
gifta sig. Den föresatsen var det dock ej så rarligt med,
såsom synes därav, att han redan år 1616 intresserade sig
för de underhandlingar om giftermål, vilka hans omtänk-
samma moder i hemlighet hade satt i gång för sonens räk-

DÅ Gustav Adolf icke kunde få Ebba Brahe, hade han i
