LÄNKARNA TILL DET FÖRFLUTNA. 127

70 år, då han trädde i brudstol med en 28-årig stockholmska,
och i detta äktenskap föddes dottern Julia i september 1853.
Hennes far var, som man kan förstå, ovanligt spänstig och
hade aldrig varit sjuk, då han vid 83 års ålder skildes hädan.
Fru Stenius levde ända till 1916, då hon fyllde 92 år.

x

Från tredje Gustavs dagar var också generalen och stats-
rådet Karl Axel Lewenhaupt, som tack vare sin höga ålder
blev förbindelselänk mellan två män av så vitt skilda gene-
rationer som Karl XII:s och Karl XV:s. Förhållandet var
det, att Lewenhaupt, som var född ett par månader efter
Gustav III:s statsvälvning, under sin anställning vid vår
legation i Konstantinopel åren 1791—95 träffade en 92-
årig greve Ludolf, en f. d. diplomat, som trots sin höga ålder
»ännu var vid god hälsa och tyckte om att se mycket folk,
särdeles ungdom». Han hade en hel del att berätta om Peter
den store, som han i sin ungdom hade varit page hos. »Det
var», säger Lewenhaupt i sina memoarer, »intressant att höra
alla dessa nära hundra år gamla notiser.» Själv berättade
Lewenhaupt dem i sin tur för ett yngre släkte vid nästan
lika hög ålder som greve Ludolf. Han dikterade nämligen
sin levernesbeskrivning under åren 1857—60 och dog året
därpå, nära 89 år gammal.

x

Till sist ännu ett märkligt exempel på vår tids samband
med den gustavianska: Vem skulle kunna tro, att Anna
Maria Lenngren hade en brorsdotter i livet ännu 1931, alltså
114 år efter sin död! Och dock är det ett faktum, att den
berömda författarinnan var faster till föreståndarinnan för
Karlstads flickläroverk fröken Julia Malmstedt, som dog i
hög ålder 1931. Hon var dotter till lektor Malmstedt i sam-
ma stad, och han var halvbror till Anna Maria Lenngren.
Docenten Malmstedt var 71 år, när han fick denne son.
