Vildsvinsjakt. Skulptur från Väte kyrka på Gottland.

Det dagliga arbetet i skog och mark.

Under medeltiden ansågs det tvärtom som en berömlig

gärning att outrota barrskogem» och förvandla den till
åker. Men med tanke på aiia de värdefulla produkter, som sko-
gen avkastar, var det dock givet, att den enskildes rättighet att
åtnjuta dessa blev kringgärdad med lagstadganden. Något
skydd för själva skogväxten gåvo dessa dock knappast annat
än i fråga om s. k. bärande träd, varmed denna tid me-
nades ek, bok, apel och på sira ställen även hassel. Det var
framför allt med hänsyn till frukternas värde för villebrådet,
som dessa träd voro skyddade. Hasselnötterna voro dock
även värderade som människoföda. Den som vandrade
genom en hasselskog fick av de lockande nötklasarna taga
blott så mycket, att han därmed kunde fylla sin hatt upp
till hattbandet eller vanten upp till öppningen för tummen.
Hasseln hade för övrigt av gammalt en helig betydelse. Det
var hasselstänger, som uppburo de heliga band, vilka hägna-
de tingsplatserna och gjorde dem okränkbara, och med hassel-
käppar omgavs även platsen för enviget.

Att skogen ej behövde någon särskild vård, är uppenbart
för den som läser t. ex. sagan om den norske kung Sverre,
där man får ett mäktigt intryck av ödsligheten i de väldiga
skogar, som skilde de svenska bygderna från varandra. När
Sverre i sin kamp om Norges krona år 1177 måste söka sig
en fristad i främmande land, gav han sig in i Värmlands
obygder. Från norska gränsen färdades han genom en skog
12 mil fram till Ekshärad i Klarälvens dal och vidare över en
annan skog, som var lika lång, till Malung i västra Dalarne.

, V erklig skogsskötsel kan man ej tala om förrän i vår tid.
