TSAR PETER OCH KUNG FREDRIKS LANDSTIGNING I SKÅNE. 275

av varandra. Fredrik hade börjat bli ängslig för vad den
orolige ryske självhärskaren egentligen kunde ha för avsikter
med att komma, inte bara med de utlovade 24,000 man,
utan med betydligt mer. Han var inte alls glad åt en sådan
bönhörelse över förväntan. Och tsaren började i sin tur
undra, vad meningen var med att hans bundsförvant inte
ville tillåta, att fler än de överenskomna 24,000 ryssarne
fingo komma i land på Själland, utan yrkade på att de öv-
riga skulle landsättas på Ven. För kung Fredrik var det för
övrigt inte roligt att bevittna, hur tsaren från första stund,
han trampade Köpenhamns gator, betedde sig, som om han
varit stadens herre. Och inte blev stämningen bättre, då
tsaren fordrade att få nyckeln till Köpenhamns stadsport,
ja en dag infann sig utanför Kronborgs fäste och fordrade
att bli insläppt men fick avslag. Snart var luften fylld av de
vildaste misstankar mot tsaren och hans ryssar.

Snart var Peter behärskad av riktigt svarta misstankar mot
Fredrik liksom mot Georg av Hannover, ehuru denne dock
lovat, att engelska flottan skulle beskydda trupptransporten
från Själland till Skåne. Peter visste också alltför väl, att
hans framgångsrika arbete på att skaffa sig inflytande i
Mecklenburg sågs med sneda blickar av Georg. När denne
i sin tur fick bevis på tsarens ovänliga tankar, började han
frukta för att Karl XII och Peter skulle förlikas och kanske
krossa Danmark. Han säges därför ha genom sin amiral
föreslagit Fredrik, att man skulle lägga beslag på de ryska
krigsfartygen vid Köpenhamn och bemäktiga sig tsarens
person, tills hans trupper lämnat Danmark och Tyskland.

Äntligen var dock dagen inne att sätta i gång den stora
apparaten. I kyrkan hade man bett till den Högste, att han
sville göra landstigningen lycklig för osso. Då överraskade
tsaren sin bundsförvant med att förklara, att nu var det
alldeles för sent på året. Varför hade danskarne inte kunnat
bli färdiga förr? Nu hade ju Karl XII fått tid på sig att
samla 20,000 man i Skåne, och vid alla tänkbara landstig-
ningsplatser hade han Jlåtit uppkasta bröstvärn. Betydliga
förråd voro också insamlade i Skåne av skörden, som det
året varit god. Det var alltså att förutse, att landstignings-
försöket skulle möta starkt motstånd från de svenska trup-
perna och avgörandet sålunda bli ytterligare försenat. Och
