164 SVERIGE BLIR ANFALLET, MEDAN KONUNGEN ÄR BORTA.

anförare, anten av förundran eller räddhåga, och med hög
ed bedyrade, att med det folk, som dricka ut strömmarne och
äta barken av träden i skogarne, hade han intet lust att fäkta
med, bröt genast upp med sin armé ifrån Västerås och begav
sig, det fortaste han hinna kunde, tillbaka åt Skåne.!

Greve Frölich tillstod fuller sig mycket hava hört om de
gamla svenskas gudstjänst, avguderi och andre deras be-
drifter, något litet också själv läsit uti de svenska handlingar
men aldrig ännu därutinnan funnit denne historia, som greve
Falkenberg nu par raillerie” behagar att förtälja. Ehuruväl
baka bröd utav bark går väl an för nöd skull och låter sig väl
praktisera, allenast därvid är någon tillsättning av mjöl,
och det sker ännu i dag över hela Norrlanden och Väster-
botten.»

Greve Falkenberg: »Vad jag har refererat är intet hänt
uti hedendomen eller så mycket långlige tider tillbakars, me-
dan avguderiet mest på alla orter varade, utan många sekler
sedan kristendomen uti dessa nordiske provincier införd blev,
nämligen strax efter drottning Margareta, uti hennes syster-
sons, konung Eriks av Pommern tid, vilken denne Engelbrecht
utdrev av riket med allt sitt tyske och danske folk. Och är
det en trovärdig historia och värd att läsas. Jag har henne
kort sammanskreven på 6 eller 8 ark allenast, tillhopadragen
utav åtskilliga de förnämsta av våra historiescribenter, som
henne var för sig tämmelig vidlyfteligen utfört haver.»

Greve Frölich: »Efter hon är så trovärdig och intet vidlyf-
tig att igenomläsa, skulle hon kunna på några dagar avlåtas?»

Greve Falkenberg: »Jo gärna! Jag skall skicka henne till
greve Frölich strax efter middagsmåltiden.»

Greve Wrede: »Om jag visste hon kunde göra något till
Crassowska truppernas förplägning och vara i Pommern till
något soulagement,? skulle jag ock begära att få henne till låns.»

Greve Falkenberg: »Kanske om intet uti allt, kunde lik-
väl någre stycken därav appliceras tillt avskaffande av de
så länge inritade missbruk av krigsfolkets inkvartering och
förplägande; ty landet kan omöjligen därmed uthärda.»

1 Syftar, som man ser, på tilldragelsen vid Brunbäcks färja under
Gustav Vasas befrielsekrig. — > På skämt. — ? Lindring av svårig-
heterna. — ' Tillämpas för.
