294 TVENNE TROFASTA KULTURARBETARE.

glädje åt naturens skönhet, åt jordens bördighet, älvarnas
fiskrikedom, skogens mångahanda håvor, med ett ord åt
hur vist och ändamålsenligt allt i världen var inrättat. Ett
citat, som belyser denna uppfattning om alltings förträff-
lighet, må anföras:

>Att Gud den salta smak i havet täcktes giva

är skett, att sådan fisk må bättre därav trivas,

som haver den natur, att han i sälto lever

och ej med färska sjön sig någon tid bevever.

Om havet vore färskt och ej utav sig gute

den ädla kryddan salt, då ingen bonde nute

i huset gammal mat, kött, fläsk och sådant mera,

därmed han plägar nätt sitt visthus utstoffera.

Salt kan den fräna smak ur färska köttet driva,

salt gör, att kroppen sund och magen stark kan bliva.

Salt kan vår appetit helt oförmärkt uppväcka,

salt lockar ölet fram, att man må törsten släcka.>

Så många goda egenskaper fann Spegel hos saltvattnet!

x

Från Gotland kallades Spegel år 1685 till biskop i Skara.
Stiftet behövde en kraftig styresman, ty företrädaren hade
under större delen av sin biskopstid varit sängliggande av
ålderdomsskröplighet. Det förut anförda fallet med »fogde-
prästenm» Petrus Asverus! är ju belysande för tillståndet.
En av Spegels mest trängande uppgifter blev alltså att tillse,
att dugliga präster förordnades. Men han nöjde sig ej där-
med: han lade också stor vikt vid att de prästmän, som
funnos, drevo fortsatta studier, och kontrollerade själv, att
så skedde. Å andra sidan måste han dock beklagande erkänna,
att mången kaplan ej ägde medel att köpa några böcker att
studera i, då han ej ens hade råd att hålla något tjänstefolk
utan nödgades själv arbeta på åkern. Hand i hand med
Spegels arbete på prästbildningens höjande gick även här
en nitisk verksamhet för folkundervisningen, bedriven under
täta resor genom biskopsdömets socknar, den ena efter den
andra.

Begåvade men fattiga ynglingar kunde räkna på den
varmhjärtade biskopens hjälp så långt i hans förmåga stod.

1 Se sid. 271.
