DEN SJÄTTE NOVEMBER. 185

Bland Tysklands protestanter lever vår störste konung
ännu i dag i kärt minne. Därom vittna de många Gustav-
Adolfs-föreningarna, vilka bildats för att hopsamla gåvor till
understöd åt de spridda lutherska församlingar, som i länder
med annan religion kämpa för sin tro. Genom en serie folk-
skrifter, som spridas överallt, där tyskt språk talas, arbeta
dessa föreningar också på att göra Gustav Adolfs namn kärt
och främja den evangeliska kyrkans sak. Deras livaktiga
verksamhet har på sista tiden vidgats till att omfatta även ut-
låning av skioptikonbilder över Gustav Adolfs liv samt ur
Gustav-Adolfs-föreningarnas verksamhet.

Tillkomsten av dessa föreningar daterar sig från de dagar,
då en mängd protestanter från hela Tyskland i tacksam håg-
komst av Gustav Adolfs befrielseverk samlades vid Schweden-
stein för att högtidlighålla tvåhundraårsminnet av hans död.
Då väckte en kyrkoherde i Leipzig tanken på att genom en
stiftelse, som bar den svenske hjältekonungens namn, bringa
sina trosbröder hjälp i nöden.

Till en början var denna Gustav-Adolfsstiftelse begränsad
till Sachsen, och dess verksamhet inriktades på att med
penningmedel understödja protestanterna i Böhmen och Ba-
jern. Men tio år senare utvidgades stiftelsen till att omfatta
hela det protestantiska Tyskland. Sedan ha Gustav-Adolfs-
föreningar bildats även i Sverige, och kollekter till dem upp-
tagas årligen i våra kyrkor. I Nederländerna finnas också
dylika föreningar. Flere tusen protestantiska församlingar
i olika trakter av världen ha fått hjälp av Gustav Adolfs-
föreningarna till kyrkobyggnader, till bönsalar och skolhus,
till fattigvårds- och diakonissanstalter m. m., och förenin-
garnas tillgångar räknas numera i millioner.

En av de grundligaste nu levande forskarne i trettioåriga
krigets historia sammanfattar sitt omdöme om Gustav Adolf
sålunda: »Han är en av de största människor, som någonsin
levat. Kritiken skall upptäcka mången skugga i hans lysande
bild, men den tål vid det, den om någon. Resultatet skall
alltid bli, att ju intensivare vi betrakta den bilden, ju mer
måste vi beundra konungens imponerande begåvning och
själsstorhet.» Flere av Tysklands främsta historieskrivare
beteckna honom som räddaren ej blott av den protestan-
tiska tron utan även av den tyska nationaliteten, vilken
