KARL XV SOM KONUNG OCH MÄNNISKA. 139

det mål, varföre vi reste. Du, som trives väl bland glada
människor, du som själv kan liva andra, du får svårt för dig
själv och svårare att bli kvitt den hängsjuke landsmannen,
som ofta begagnar dig som ett positiv att väcka en slumrande
ande, ett förslöat sinne.

Alltså märk detta! Och skulle hemsjukans mara rida dig
bland Alperna eller vid Seine, skulle svenskar eller norrmän
försöka missvisa magnetnålens riktning, så se mot Polstjärnan,
snillets vägvisare, och res som Odysseus med vax i öronenl!

Farväl, min bäste Gunnar!l Du tar mig nu för gamla ”Hop-
penrath”!, som håller en moralkaka, men du känner mig för
väl att misstycka.

Din trofaste vän Carl.»

&

I överintendenten Fritz von Dardels intressanta »Minnen»
får man ofta se Karl XV intime. Dardel tillhörde först som
adjutant och sedan som kabinettskammarherre konungens
intimaste vänkrets. Men hur sympatiskt han än var stämd
mot kungen, är han i sina minnesanteckningar hänsynslöst
uppriktig. En gång mot slutet av Karl XV:s kronprinstid
sammanfattar han sitt omdöme sålunda: »Så fort man är
på tu man hand med kronprinsen, är han anspråkslös och
naturlig; han tillstår sina fel med utomordentlig godmodighet
och visar den största älskvärdhet gentemot sina intima vänner,
vilka då hava rättighet att säga allt vad de tänka. Befinner
han sig däremot i större sällskap eller tillsammans med främ-
mande personer, blir genast hans uppträdande ett annat.
Han blir då gascognare från topp till tå, skryter över allt
både vad han gjort och icke gjort, vill förvåna genom sin styrka
och vighet samt tål icke att bliva överträffad av någon.
Understundom blir han härigenom outhärdlig, såsom då han,
endast för att väcka uppseende, framställer omöjliga och
löjliga påståenden, mot vilkas giltighet han ej medgiver
någon invändning. Hans samtal med damer rör sig nästan
uteslutande om hans egen person.»

Ett årtionde senare nedskriver Dardel följande skarpa
omdöme om sin kunglige vän: »Kungen är i allmänhet föga

1 Gluntens stränga moster, fröken Hoppenrath, »hon som bor på
Dragarbrunn och håller mig med mat>.
