GÖTISKA FÖRLBUNDET. 281

ett oupplösligt helt och höja sig till verklig extas i dikter
sådana som »Den lyssnande Maria»:

»Herre Gud, vad det är vackert att höra toner av en salig ängels munt
Herre Gud, vad det är ljuvligt att dö i toner och i sångl

Stilla rinn, o min själ, i floden, i dunkla himmelska purpurfloden!
Stilla sjunk, o min sälla ande, i gudafamnen, den friska, godal»

En annan av Almquists mest gripande dikter, en där
han spelar på de känsligast vibrerande strängarna i ett
människobröst, är »Minnets sång:

»Fromma, heliga minne,

skönt står du för mitt sinne,

minne, du, av den dunkla, den bortfarna, leende barndomstid !
Blommor logo på ängen,

drömmar spelte vid sängen;

nu på avstånd står du som en aning blott för mig.
Vackra barnsliga dansar,

välluktdoftande kransar,

hell er!

Er i hjärtat jag gömmer;

ljuvligt tigande, drömmer

jag om er.»

Götiska förbundet.

samma i kampen mot den gamla skolans fel och svag-
heter.

Känslan av den dödsfara, som vid tiden för Gustav IV
Adolfs avsättning hotade vårt land, smärtan över Finlands
förlust grep alla unga sinnen i Sverige, manande dem att be-
manna sig och verka för nationell uppryckning. En våg av
nyväckt fosterlandskärlek brusade sida vid sida med roman-
tiken fram genom vårt land. En medelpunkt för denna natio-
nella väckelse blev »Götiska förbundet». Det stiftades
år 1811 i Stockholm av några fosterlandsälskande ynglingar,
nästan alla värmlänningar, vilka i sitt svärmeri för Sveriges
forntid i hög grad idealiserade hednatidens nordbor. De kunde
t. ex. med känsla och övertygelse tala om »Sveriges lyckliga
tidevarv under Lodbrokska konungaättens regerings. De
föresatte sig att vuppliva de gamle göters frihetsanda, manna-

DE UNGA nyromantikerna behövde icke länge stå en-
