KARL X:S FÖRSTA KRIG MOT DANMARK. 391

den största utsträckning det någonsin haft. Det var ungefär
dubbelt så stort som nu, men dess befolkning var blott hälften
så talrik.

»Ett senare släkte har», säger Geijer, »svårt att föreställa
sig fäderneslandets tillstånd den tid, då Blekinge, Skåne,
Halland, Bohuslän icke voro svenska, då Sverige var stängt
från Öresund och nästan helt och hållet från Nordsjön. Däri
ligger en hel fornålder av dunkelhet, svaghet och barbari,
avstängning från Europa och de första svenska erövringars
riktning åt östern.»

Då man tänker på, vilket värde Lennart Torstenssons, Karl
Gustav Wrangels, Karl X Gustavs och Erik Dahlbergs land-
vinningar ha för vårt land, må man ej glömma, att det var
från tyska sidan, som huvudangreppen på Danmark gjordes,
att det således var våra besittningar på andra sidan Östersjön,
som gjorde det möjligt för våra förfäder att överflygla sin
medtävlare om hezraväldet i Norden. Först sedan de kastat
sina förposter över på andra sidan Östersjön och intagit denna
kust, blev det möjligt för dem att förvärva Skåne, Halland
och Bleking, Bohuslän, Jämtland, Härjedalen och Gottland.
Däri ligger åtminstone en påtaglig vinst av Gustav Adolfs,
Axel Oxenstiernas och Karl X Gustavs stormaktspolitik.

I det segerjubel, som nu fyllde Sveriges land, blandade
sig förundran över att svenskarne, som på sina egna grän-
ser varit fienden underlägsna i kampen, ändå stodo där
som segrare, över att deras konung genom sin blotta när-
varo på Själland vunnit norska och danska landsändar,
från vilka Sveriges eget område hade varit hotat. Och
skåningarne, som kastat tillbaka de svenska trupper, vilka
ryckt över gränsen, häpnade över att genom ett penndrag
ha förvandlats till svenskar.

Med naturmakternas hjälp hade svenskarne vunnit sina
sagolika framgångar. Vilket dock ingalunda utplånar det
betydelsefulla faktum, att Danmark icke var rustat för
det krig, vari dess styresmän obetänksamt störtat riket.

Efter fredens slut var Karl Gustav gäst hos Fredrik III
på Frederiksborgs slott. Allt var glädje och gamman, och
mången skål dracks för freden i Norden. Ett dramatiskt
ögonblick var det, när svenske konungen för sitt värdfolk före-
