82 FRIHETSHJÄLTEN BLIR REFORMATOR.

viken, funnos nämligen barn, och dessutom voro en mängd
föräldralösa små intagna där. Skolmästaren skulle lära
dessa barn att »läsa i bok, jämväl deras kristendoms-
stycken dem troget intolka». Men hans uppgift var knappast
mindre svår än kyrkoherdens. Samme prästman, vars kla-
gan över sitt tunga värv vi förut anfört, hade tidigare haft
en hård prövotid som pedagogus på Danviken. Han yttrar
därom: »Näppeligen så besvärlig skola gives, som denna är,
som består till största delen av usla, vanlytta, av gatan
upptagna, illa uppfostrade och vanartade barn, krymplingar
och brottfällingar.»!

Hur var det ställt med kosthållet på Danviken? Det har nog
haft sina skavanker ibland. När välaktaderådmannen Kristofer
Thesmar i Politiekollegium, som hade att bl. a. vaka över tig-
gare och fattighjon, en septemberdag 1680 gick dit ut för att
se, hur det stod till med den saken, möttes han av klago-
mål från hjonen: ölsupan var tunn, »det gambla rysseköttet,
som de så när i 2 år dragits meds, var i det närmaste oätbart.
Och strömmingen, som man undfägnade dem med, var sur.

De stackars människorna längtade efter färskt kött som
hjorten efter friska källan och bådo så vackert välaktade
rådmannen utverka, att de måtte ihågkommas med slakt-
djur nu, då slakttiden tillstundade. Och sil Rådmannen
lyckades övertyga vederbörande, att till och med fattig-
hjon kunde vämjas vid tvåårigt segt rysskött. Två dagar
efter hans besök där ute beslöt magistraten att köpa upp 20
å 30 slaktoxar och sända dem till Danviken till utspisning.

Vid den inspektion, som några andra herrar i Politiekol-
legium företogo fem år därefter i både källare och kök på
Danviken, befunnos såväl mat som dryck »försvarliga och
väl smakandes.

Vid en sådan sammanfattande återblick på Danvikshos-
pitalets historia bli helt naturligt skuggsidorna de starkast
framträdande, eftersom det onda alltid lämnar tydligare
spår efter sig i protokoll och handlingar än det goda, vilket
gör mindre väsen av sig. Men de skröpligheter, med vilka
Danvikshemmet, liksom allt annat här i världen, vwvarit
behäftat, få ej skymma blicken för det ojämförligt över-

1 Fallandesjuka.
