350 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

Starka intryck mottog ynglingen även av Nordens forn-
historia, och stolt kände han sig över att vara av »de gamla
göters» stam och sålunda tillhöra ett folk, »som underlagt sig
nästan hela världen och många hundrade år regerat». Men
när man tänker på vilka svårigheter som på alla håll och kanter
väntade den blivande konungen, förstår man så väl, vad som
rörde sig inom honom redan i gosseåren vid ett tillfälle, då
han anträffades bittert gråtande — det är Johan Skytte, som
berättar. På tillfrågan, hur det var fatt, svarade den annars
så käcke lille prinsen under snyftningar, att han ängslades för
rikets nöd och kände sig så olycklig, när han tänkte på vad
som väntade honom vid faderns död.

I ynglingaåren blev den varmblodige fursten mycket mot-
taglig för intryck av kvinnlig fägring. Hovmarskalken Otto
Mörner berättar, att när prinsen var 15—16 år, var det ej
längre så lätt att hålla honom till studier, därför att han
längtade från boken till jakt och krigsövningar och de unga
hovdamernas sällskap. Vid nitton års ålder blev han allvarligt
förälskad i den sköna Ebba Brahe, men Gustav Adolfs stränga
mor ställde sig hindrande i vägen för hans lycka. Obevekligt
sade hon nej till konungens och hans vänners alla försök att
övertala henne till att låta de unga tu få varandra. Men det
var först sedan allt hopp därom var ute och sedan Jakob De
la Gardie anhållit om Ebba Brahes hand och rönt ett välvilligt
mottagande av hennes fader, som Gustav Adolf sökte förströ-
else i sällskapet med Margareta Slots.!

1 Gustav Adolf drog försorg om att hans son med Margareta Slots
fick en god uppfostran, och i sitt testamente ställde han honom under
Axel Oxenstiernas ledning. Men konungens dotter, drottning Kristina,
som utnämnde sin halvbror till greve av Vasaborg och riksråd, miss-
trodde honom i hemlighet. Han var en käck krigsman, men det var
inte lätt att dra jämnt med honom, ty han hade ärvt mycket av Vasar-
nes häftighet, och denna egenskap förbättrades inte genom hans skryt-
samhet och grälsjuka. Gustav av Vasaborg lämnade därför till sist
Sverige och bosatte sig i Tyskland, där han fått ansenliga gods i för-
läning.

I sitt äktenskap med en furstinna av Wied hade greven av Vasaborg
sonen Gustav Adolf och en dotter. Gustav Adolf av Vasaborg förlorade
