EMIGRATIONSPROBLEMET. 443

vid är det att märka, att folkmängden i sin helhet under
dessa sju år tillväxte blott hälften så starkt.!

Lyckligtvis ha vi nu bättre möjligheter än det i upplös-
ning stadda, ruinerade Centraleuropa och Ryssland att skaffa
arbete åt vårt befolkningstillskott, och detta ej blott där-
för att vi förskonats från att sönderslitas av världskriget
utan även av den anledningen, att den svenska jordens
produktionskraft ännu ej på långt när utnyttjats till det
yttersta, såsom förhållandet är i Tyskland och de andra
starkt befolkade industriländerna England, Frankrike och
Italien, ja även i Danmark. Väldiga områden av vår åker-
jord vänta ännu på den täckdikning, som skall kunna öka
dess avkastning till flere gånger den nuvarande. Ännu ha
vi jord nog för att försörja massor av sådana arbetslösa
industriarbetare, som utgått från jordbrukarhem och ej för-
lorat förmågan att bruka jorden. I Norrland finnas stora
möjligheter för sådana arbetare, som blivit uppfödda på
gårdar i norrländska bygder och ha vana vid det sträv-
samma livet där; och för »sörlänningar, finnas — såsom
framhållits från Nationalföreningen mot emigrationen — i
flere landskap, särskilt i Värmland och Uppland, en mängd
torp och lägenheter, som övergivits under de senaste årtion-
denas allmänna rusning till städer och industrisamhällen.
Husen äro väl i allmänhet inte så mycket värda, men komma
de i duktiga innehavares händer, så kunna det bli bättre
med tiden. Och det är väl en bra mycket bättre lott att
arbeta på sin egen jord än att gå arbetslös och vänta på ovissa
konjunkturförändringar. Dessutom finns det en mängd större
gårdar, som varit i rövarehänder. Hänsynslösa spekulanter
ha skövlat skogen och sålt bort inventarierna. Och sedan
förstörelsens styggelse gått fram där, har åkerjorden fått
ligga nästan för fäfot, så att den nu föder blott en bråkdel
av det folktal, som borde kunna livnära sig på dem.

Allt hänger nu närmast på ett ej blott raskt utan också

1 Denna proportionerliga övervikt för de mest produktionskraftiga
årsklasserna får dock icke uteslutande tillskrivas emigrationsströmmens
avstängning utan beror också därpå, att nativiteten nedgick under kris-
tiden till följd av sämre folknäring och minskade möjligheter att bilda
nya hem. Därigenom ha de allra yngsta årsklasserna kommit att
»vägar mindre i jämförelse med de äldre årgångarna.
