584 ARVID HORN LEDER SVERIGES ÖDEN.

verksmässigt sätt med småbeställningar av vänner och vänners
bekanta efter vars och ens speciella smak. Än är det en dam,
som beställer så mycket grön kamlott, som går åt till en rid-
dräkt. En annan gång gäller det en leverans av några par
barnstrumpor efter mått. Men fjorton dagar senare befinnes
det, att den gesäll, som vävt dem, oicke varit nog ackurat att
rätta sig efter det honom uppgivna måttet utan gjort dem
alltför vida, så att lilla syster Anna Lovisa omöjligen kan
nyttja dem».

Exemplen skulle kunna mångfaldigas. Och då var det ändå
fråga om ett bruk, som vid den tiden sysselsatte ett tusental
arbetare, ja år 1760 ända till 1,500 personer, inberäknat
spinnerskor på landsbygden.

De många klagomål, som av olika anledningar strömmade
in över Alströms skapelse, gjorde ofta livet surt för honom
själv. Också klagade han en gång, att under de elva år, han
ägnat sig åt sitt stora företag, hade han icke fått annan lön
än den, som »smädemunnar och nyttigheters förföljare» dag-
ligen bestått, »så att om kärleken för mitt fäderneslands väl-
färd mig härvid ej så fast fjättrat, så hade ingen slav mer
orsak att längta efter förlossning än jag ifrån denna träldoms.

Man får också komma ihåg, att den svenska fabriksverk-
samheten denna tid ännu var i sin linda. Vid Rörstrands fa-
jansfabrik, som började vid ungefär samma tid som Alingsås-
verken, eller år 1726, åtgingo ett tiotal år, innan tillverk-
ningarna blevo av sådan beskaffenhet, att de med någon som
helst fördel kunde avyttras. Det var en experimentens
period för den svenska industrin. En följande tid har dragit
nytta även av de misslyckade försöken. Ett bestående värde
av Alströms självuppoiirande verksamhet ligger framför allt
däri, att han väckt till liv ett mångsidigt arbete på föräd-
ling av Sveriges egna alster. Den väckelse han givit åt
svensk näringsflit har verkat vida.

Egentligen banbrytande blevo dock Alingsås manufak-
turverk blott inom vissa områden, särskilt bomullsspinneriet.
De svenska yllemanufakturerna däremot hade sin hemort i
Stockholm och Norrköping, där de funnits före Alströms
tid och fortlevde efter Alingsåsverkens nedläggande.

Alströms kanske allra nyttigaste åtgärd var hans arbete
för att göra potatisen allmänt känd i Sverige. Så vitt man
