BIRGER JARLS KORSTÅG. 335

Då vägrade man dem att komma ned till kusten och köpa
livsmedel. Men hungersnöden gjorde dem rasande. Från
sina mörka skogar kastade de sig likt vilddjur över de kristna
bygderna, mördade människorna och offrade dem åt sina
avgudar.

Vid dessa underrättelser uppflammade svenskarnes strids-
lust och kristna nit. Rimkrönikan berättar om förberedel-
serna till korståget:

Av raske kämpar spjut och svärd
fejades då till denna färd.

Hjälmar, brynjor och harneskplåt
hamvrades till och spändes åt.

Man redde sig till, var i sin stad,
och gjorde gärna, vad konungen bad,
och sköt ut snäckor och skutor fort.
Månget penningeknyte stort

löstes då upp och gavs åt dem,

som då skulle skiljas från sina hem
och icke visste, när de komme åter.
Hänaerna vrider och bittert gråter
mången fru, som skall mista sin kära.
Dock gladdes de, att Guds ära

skulle främjas av denna färd.

Månget gammalt fädernesvärd

lyftes då från spikarna ned,

där långlig tid det hängt i fred.

Man följde dem kärligt neder till strand,
sade farväl och tog dem i hand.

Där kysstes då mång röder mund,
som aldrig mer kysstes av hjärtans grund.
Ty mången såg man se'n aldrig mer.
När så man skiljes, sådant sker.»

Korsfararne prövade framgångsrikt sina svärd på ta-
vasterna. Var och en som ville mottaga dopet skonades,
men de som vägrade fingo lida döden. Det var kristnade
vikingar, som här foro fram med hela den skoningslösa
kraften. av den trosövertygelsen, att de förvärvade salighet.
genom att ej lämna ett enda hedningahuvud kvar på dess
hals. Därför blevo de lika oemotståndliga, som deras hed-
niska förfäder en gång voro i sin förvissning om att Val-
halls fröjder väntade den i strid fallne vikingen.

Birger jarl anlade nu fästet Tavastehus till värn i öster
för den svenska kulturen.
