KAPARE OCH SJÖRÖVARE. 279

Litteratur: K. J. Hartman, Tsar Peters underhandlingar 1716
om landgång i Skåne.
E. Holm, Studier til den store nordiske Krigs Historie
I—II (Dansk Historisk Tidsskrift för år 1881).
Henrik Hölterlings observationer i Sverige (Hi-
storisk tidskrift för år 1888.)

Kapare och sjörövare.

Svenska kapare.

N av krigets mest kännbara påföljder var, att Sverige
Eavskars från samfärseln och varuutbytet med andra

länder. Ej ens de allra nödvändigaste varor kunde man
få in, varken spannmål eller salt, och massor av svenska han-
delsfartyg lågo overksamma i hamnarna.

Men förtvivlade omständigheter framkalla förtvivlade åt-
gärder, och så tillgrep svenska regeringen den enda utväg,
som återstod att lätta på det tryck, fienden utövade: man
började utrusta kapare, som skulle taga skadan igen på fien-
dens sjöfart. År 1710 blevo några av Göteborgs mest förfarna
skeppare uppkallade till magistraten och tillspordes, under
vilka förutsättningar de skulle vara hågade att ge sig ut på
kaperi. Det var mycket rymliga friheter, de fordrade. Re-
geringen prutade. Då sade de nej tack, och så fick det till
sist bli ungefär som skepparne ville.

Nu gav sig den ene kaparen efter den andre ut på sin far-
liga hantering. I början var det sådana personer, som inte
hade så mycket att förlora i anseende, som sände ut dem.
Men när litet var såg, att vinsten blev rik, så ändrade
sig förhållandena, och snart fann hela det förmögna Göte-
borg med sin fördel förenligt att sätta in pengar i detta slags
rederirörelse. Så löpte det ut en hel svärm av dessa rovgiriga
hajar med betecknande namn, såsom »Jagarem», »Giötha
Leijom», »Sjöhunden, »Stöfwarem», »Räfwen», »Falken», »Pac-
kan »!, »Glupande ulfwem, »>»Windthunden», »Ufwen», »Snapp-
opp» och »Hornbiessem». Huruvida de kapare, som döptes

1 Trollpackan.
