SVERIGES SISTA BRAGD SOM EVANGELISK STORMAKT. 621

Samliida allegorisk framställning av fördraget i Alt-Ranstädt.

Underhandlarne sitta kring ett bord, vid vars ena ända Karl XTII
reser sig med dragen värja i handen och dikterar besluten. Bakom
honom i fönstret synes Luther med westfaliska fredstraktaten, som
det gäller att bringa till verkställighet. Vid andra ändan av bordet
står påven omgiven av kardinaler och präster och skakar bannstrålen
i sin hand, medan en munk ringer i stormklockan. I bakgrunden är
svenska hären uppställd framför de kyrkor, som katolikerna slagit
under sig men nu på grund av konungens ingripande måste lämna
ifrån sig åt protestanterna. Under kopparsticket är på franska tryckt:
»Luthers triumf>, och bilden åtföljes av förklarande text på franska
och holländska.

Karl fordrade. Det var konventionen i Alt-Ranstädt
av den 1 september 1707.

I kraft av detta fördrag blevo 117 kyrkor och en mängd
skolor återlämnade till luteranerna, och jesuiternas makt i
Schlesien bröts, till dessas innerliga harm.

Hårt var det för kejsaren att av en främmande furste
bli tvingad att ge efter för sina undersåtars fordringar. Men
hans underhandlare i Alt-Ranstädt hade undfägnat honom
med tydliga erinringar om vikten av att ej »bereda tillfälle
för detta vilda humör att ställa till nytt bråk». Av påven
fick Josef förebråelser men lär ha svarat: »Jag får vara glad,
