JOHAN HENRIK KELLGREN. 155

tysionom-, allkem-, kabal- och harmonister!!
Ér slutsats är förvänd. En klok kan galen bli;
den snille är i ett, kan vurma i ett annat.
Men tro, att snillets höjd är höjd av raseri,

se däri, mina barn, bedran I er förbannat.

Förgäves sagt! MNåväl, en genväg öppnas er:
Pope puckelryggig var, Homer och Milton blinda.
Att deras likar bli, gott folk, vad tarvas mer

än sätta puckeln på och ögonen förbinda?»

I den grasserande vidskepelsen såg Kellgren med sin skarpa
blick en andlig farsot, som hotade att smitta ned hela Sveriges
folk, och fylld av harm utropar han:

»O Manhem, lika nämnt av gammalt mannavett

som gammalt mannamod, o säg, var skall du hamna

ur dessa villors djup? Ett år och ännu ett,

och Bälten skall med blygd ett vidsträckt dårhus famna.»

En värdig pendang till denna dikt är den genomroliga
satiren »Ljusets fiender», där skalden med bitande kvickhet
gycklar med upplysningens fiender. Flere sådana individer
framställas samlade på ett värdshus i Stockholm, där de

»i tjocka mörkret disputera,
vad form på källarstugan är,
vad färg på möblerne, med mera».

Då kommer ljus in. Men de, som ej bli glada, äro först och
främst en surögd och en nervsjuk man, som ej stå ut med
»detta grymma skem». En sömnsjuk man vid namn Dummer
Jöns skriker till och spritter upp från sin stol.

»Man kan väl tänka, vilket spratt
för sådant djur att mörkret sakna;
ty sen man nu hans lättja ser,

så skäms det dumma svinet mer
att ensam sova bland de vakna.»

En krympling »med puckel fram och puckel bak» hade hela
kvällen skrutit med sin vackra figur och sina framgångar
hos det täcka könet.

1 Kabbalister: anhängare av Kabbala, den mystiska lära, som
tolkar andemeningen i judarnes heliga skrifter. Harmonister:
mystiska sällskap av olika slag.
