534 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

Tessins största insats som slottsbyggmästare blev Stock-
holms slott, som han höll på att bygga om, då den stora
slottsbranden inträffade. Det var ett förfärande hårt slag
även för honom. Men med en själsspänstighet, som för-
vånade honom själv, repade han mod igen och var snart
fullt uppe i planerna med en nybyggnad. Halvannan månad
efter branden kunde han för änkedrottningen och de höga
riksämbetsmännen framlägga färdiga planritningar till ett
nytt slottsbygge och fick dem omedelbart godkända. Samma
dag utnämndes Tessin till överintendent och högste chef för
så gott som all konstnärlig verksamhet i hovets tjänst. År
1699 blev han upphöjd i friherrligt stånd.

Den unge Karl XII var alldeles outtröttlig i sitt intresse
såväl för själva slottsbygget med dess otaliga detaljer som
för slottets utsmyckning med statyer, dekorationer och
gobelänger. Umgänget mellan Karl XII och Tessin blev allt
livligare, och överintendenten begagnade alla tillfällen att
utbilda den unge konungen i konstkulturens olika grenar.
Tessin berättar, att Karl på helgdagarna ofta ägnade tiden
ända från gudstjänstens slut till aftonvarden åt att genomgå
hans stora samlingar av gravyrverk och kopparstick, ett
studium, som gav anledning till »tusen olika samtab. Tessin
häpnade därvid över sin lärjunges begåvning och skarpsinne
även på konstens område. Och inte ogillade herr överinten-
denten heller Karls lilla privatnöje att i hemlighet stoppa
pengar i fickorna på sådana personer, som han tyckte bra
om. Mer än en gång hände det, när Tessin kom hem från
sina lektioner med kung Karl, att han fann en ficka full med
banksedlar.

Som festarrangör under Karls glada ungdomsår gjorde
sig Tessin så omtyckt av konungen, att han år 1701 ut-
nämndes till hovmarskalk. Men festerna hade då avlösts
av vapenbragder, och under segerfanfarer restes murarna till
Stockholms slott, detta stolta monument över den unge
hjältekonungen, som lagt ned så mycket intresse på dess
skapande. Och triumfstämningen gav nya impulser till slot-
tets utsmyckning.

Men de krigiska bragderna krävde pengar, och så kom
den dag, då medlen till slottsbygget i stället började sina.
De ekonomiska svårigheterna växte och växte, och år 1707
