NY REGERING OCH NY KURS. 29

mera ville i tronföljdsfrågan skjuta åt sidan rikets ständer,
vilka han i sin proklamation lovat oinskränkt frihet att över-
lägga och besluta. I en skrivelse av den 21 mars föreslog han
nämligen hertig Karl att före ständernas sammankomst ge-
nom ett slags ny statskupp, stödd på Adlersparres trupper
och beväpnat borgerskap, förklara sig för konung på grund av
arvsrätt. Sedan skulle ständerna välja den tronföljare, som
behövdes med hänsyn till att hertig Karl var gammal och
hans äktenskap barnlöst. »Därmed ett saligt slut på alla
intriger, all svaghet, allt vacklandels skrev Adlersparre.

Adlercreutz blev eld och lågor inför Adlersparres opposi-
tion och lovade: »Så länge blodet rinner i mina ådror, skall
jag icke tillåta ett par regementen att vilja överändakasta
all ordning och upphäva sig till styresmän.»

Att det kommit smolk i mjölken blev tydligt för litet var,
då Adlersparre den 19 mars utfärdade följande generalorder
till sina trupper: »Varenda man i skvadron, batterier och
kompanier preveneras! därom, att polisbetjänter och andra
rackare fått betalning för att ljuga dem fulla. Varenda
kringstrykande ulv bör mötas med ett slag vid örat.» Sina
officerare lär han ha tillropat: »Nu gäller det för oss att
hänga ihop, annars få vi hänga var för sig.» Under sin
marsch genom Kristinehamn och inkvarteringen därstädes
hade han blivit bekant med sin blivande maka och vid av-
skedet från hennes familj bett att få återkomma — »såvida
jag under mellantiden ej blivit ett huvud kortares.

x

Den 22 mars höll Adlersparre, hälsad av folkets jubel, sitt
intåg i huvudstaden i spetsen för nära 3,000 man.

Som en triumfator kom han, och hans mest entusiastiska
anhängare tyckte sig höra »uppståndelsebasunen» och se
oMikael och hans änglars nedstigande på jordemno! Justitie-
rådet Gustav Wathier Hamilton, som själv tillhörde revo-
lutionsmännen? — en man som för övrigt av både menings-

1 Underrättas på förhand. — ? Han var son till den elake memoar-
författaren, Gustav III:s kammarherre Adolf Ludvig Hamilton. År
1826 blev han landshövding i Västergötland. Under sin nioåriga
landshövdingetid uträttade han mycket gott för sitt län. Liksom
fadern var han oppositionell till sin läggning. Som oppositionsman
