524 = REALISMENS OCH NATURALISMENS GENOMBROTT.

holmar och skär, medan alfågeln gackade bakom kobbarna
och orren spelade inne i granskogen; det gick över fjärdar
och strömmar, tills mörkret föll och stjärnorna tågade opp.
Då bar det av ut på stora vattnet, där Huvudskärsfyren
blinkade. Och ibland strök man förbi en rusksprick, ibland
ett vitt sjömärke, som såg ut som ett spöke; än lyste kvar-
liggande snödrivor som lärft på bleke, än döko skötvakare
upp ur det svarta vattnet och skrapade mot kölen, när ekan
gick över dem; en yrvaken trut skrämdes upp från sin kobbe
och tutade liv i tärnor och måsar, som gjorde larm värre än
hin håle, och längst ut, där stjärnorna gingo ner i sjön, syntes
ett rött och ett grönt öga av en stor ångare, som släpade
fram en lång rad runda ljus, utsläppta genom salongsven-
tilerna.»

Det råder en annan — en hemsk spännande — stämning i
bokens sista skärgårdstavla, den med de två männen springan-
de för livet i nattmörkret över isen för att hinna land, innan
stormen, som kom dånande utifrån havet med en svart
vägg av snötjocka i följe, skulle bryta upp isen bakom dem.
»Det blev alldeles mörkt kring dem, och fyrens ljus, som
ännu ett ögonblick, blekt och suddigt som en vädersol, an-
tytt vägen för dem, slocknade slutligen. Bakom dem brakade
det allt mer och mer; vad värre var: bruset nalkades nu så
tydligt, att man hörde sjöarnas gång mot kobbarna och is-
kanten, och de väckta måsarne och trutarne skriade efter
oväntat byte.»

Hemsöborna fortsattes år 1888 av en ny samling skär-
gårdsberättelser, med namnet »Skärkarlsliv». Priset
tar historien om »Den romantiske klockaren på
Rånö», som där ute på sin ensliga skärgårdsö drömmer om
igen den lyckliga ungdomstid, då han satt vid den väldiga
orgeln i Jakobs kyrka, hörde sin vördade lärare spela mäk-
tiga fugor och såg sig själv i andanom som musikprofessor
och riddare. Men drömmaren låter klockarbostället förfalla
och sin båt gistna.

Rent överjordiskt vacker och betagande är skildringen
av det stora, underbara omslaget i hans liv, när han där
långt ute i fyrvaktarhemmet finner sin hjärtans kär, av hur
de unga tu sedan på avstånd famna varandra i tonernas
värld.
