ARBETARFRÅGAN. 429

hem, men inom en usel bostad kan det aldrig bildas ett gott
hem.

Varpå beror dryckenskapen? Jo i de allra flesta fall på
att drinkaren aldrig fått erfara den välsignelse, det stöd mot
frestelserna, som ett gott hem erbjuder. Industrialismen har
gjort kanske både honom, hans hustru och hans barn till
arbetsträlar utan kraft att leva ett människovärdigt liv.

Ett lands största rikedom ligger dock i ett andligen och
kroppsligen sunt folkmaterial. »När familjelivet blir under-
grävt, då bäva statens grundvalar», tillropade en gång år
1894 den gamle konservative landshövdingen Curry Treffen-
berg sina kamrater i första kammaren, då de slogo dövörat
till för alla sociala reformkrav. Har arbetaren fått ett hem,
som han kan kalla sitt, så har han där tillfälle att syssla
med sådant arbete, som blir en rekreation från det enfor-
miga fabriksarbetet. Alltid finns det ett och annat till hem-
mets förbättring, som en ledig stund kan användas på, isyn-
nerhet om 1(ill stugan hör en bit jord att arbeta med.

Betydelsefullt är också, att sunda förströelser stå till buds
för den som är trött av enformigt arbete. Tidningsläsning
räcker ju alltid en bit, men en ännu större uppgift att fylla
ha kommunala bibliotek, studiecirklar, förenings-, idrotts-
och annat friluftsliv m. m.

Givet är, att det skydd, som lagen om mnormalarbetstid
avser att ge mot industrialismens förtärande inverkan på
folkkraften, måste medföra höjda priser på industriprodukter
och alltså dyrare levnadsomkostnader för alla. Men till en
viss grad kan denna fördyringsprocess motverkas genom ökad
arbetsintensitet. Därmed åsyftas icke en överansträngande
arbetstakt under de åtta timmarna, utan blott att varje
arbetare gör sitt bästa möjliga inom ramen för vad som är
rimligt. Men minst lika betydelsefullt för arbetsintensiteten
är en god organisation och ledning från arbetsgivarnes sida,
så att den ene arbetaren inte behöver stå och vänta på att den
andre skall göra sin del av arbetet färdig, inte behöver gå
och hämta andra verktyg, byta om arbetsplats o. s. v.,
varigenom en massa tid går förlorad. Allt skall gå, som vore
det smort. Av en sådan arbetstakt och organisation må både
arbetaren och arbetet väl. Ty ingenting är så uppryckande
i det industriella arbetet som att känna sig som lem i en orga-
