432 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

Alired Nobel

sid. 396

var ättling till ingen mindre än Olof Rudbeck. Nog kan man
också i honom återfinna åtskilligt av Atlantikaförfattarens
storslagna egenskaper, isynnerhet den sällsynta föreningen
av mångsidig praktisk begåvning och svärmisk idealism.

Alfred Nobels far, Imanuel Nobel, var ingenjör. Han
slog sig ned i Stockholm och sysslade där med åtskilliga upp-
finningar men råkade i ekonomiska svårigheter och måste
göra konkurs år 1833, samma år som hans son Alfred föddes.
Fyra år därefter flyttade han till Petersburg och grundade
där en liten verkstad, som gick bra. Ryska staten intresserade
sig för hans uppfinning av minor för lant- och sjöförsvar
och gjorde beställningar hos honom. Den lilla verkstaden
utvidgades raskt, och Nobel blev en välbärgad man. Han
kunde nu ge sina söner en utmärkt uppfostran. De lönade
också sin far genom ett kunnigt och oförtrutet arbete i hans
firma.

Under Krimkriget blev verkstaden överhopad med beställ-
ningar på krigsmateriel, och Ryssland hade stor nytta av
Nobels minor. Han lade nu ned stora summor på att ytterligare
utvidga sitt företag. Men efter fredsslutet och kejsar Nikolaus”
död svek den nya regeringen sin företrädares löften att göra
beställningar hos Nobelska fabriken och gick i stället till ut-
landet med sina order. För andra gången råkade Imanuel
Nobel på obestånd, och som en ruinerad man återvände han
år 1859, vid 58 års ålder, till Sverige. Hans hustru och yngste
sonen, Emil, följde med. De tre äldsta sönerna stannade där-
emot kvar i Ryssland.

Alfred flyttade emellertid snart över till sin far för att
hjälpa honom med hans arbete inom sprängämnesindustrin.
På Heleneborg på Södermalm hade Imanuel Nobel slagit
sig ned och experimenterade tillsammans med de båda sö-
nerna med nitroglycerin som sprängämne. Men en september-
dag 1864 sprang deras fabrik i luften, och Emil Nobel samt
fyra andra människor dödades. Imanuel Nobel blev så
gripen av olyckan, att han kort därefter fick ett slaganfall,
