EN KATOLSK PRELATS HOVHÅLLNING. 51

väl drucken. Sedan han haver läst bönerna sina, låter han
göra sig allsköns drycker, att han varder ej trångbröstader.
Han låter däri vin och peppar och ingefära. Dessa tre göra
honom så het, att svetten rinner av varje hår. Men samma
imma, som går ur herr abbotens hals, svävar om allt hans
änne och huvud. Och veten det sannerligen, att denna
imma driver bort allt hår av herr abboten. Och för den skull
äro alla abboter flintskallota. Så lyktas denna fabula.»

En katolsk prelats hovhållning.

medeltidens slut verkligen »mådde så gott,, att det van-

vördiga skämt vi nu hört kan anses ha något fog för sig,
skola vi sätta oss in i hur den myndige Hans Brask hade det i
sin härlighet på Munkeboda slott. Tryggt var fästet, outantill
med vallar, gravar och murar väl förvarat samt innantill
med besättning, stycken och andra gevär så väl försett, att
det icke stod till att erövras utan med en svår och långsam
belägring». En ännu bevarad samling anteckningar över
hans hovhållning sätter oss i tillfälle att blicka in i hans
liv och leverne. Den upptager icke mindre än 50 olika slags
biskopliga ämbets- och tjänstemän, alltifrån kansler och
kapellan ned till legodrängar. Sju stycken »ridefogdar»,
d. v. s. kringridande förvaltare, behövdes för de underlydande
godsens skötsel. En mängd hantverkare funnos att tillgå
för olika slags arbeten. För försvaret var väl sörjt med »bysser-
och bågskyttar, väpnare och en »pulvermästare»,! alla under
befäl av en hövitsman, samt för strider från sjösidan en styr-
man med båtsmän. För tillgången på livsmedel sörjde 'bl.
a. oxakarlen, mjölkaren och mjölkdejan, svinagårdskarlen,
mjölnaren och bagaren, humlamannen och bryggaren,
fiskaren och jägaren samt trädgårdsmästaren. Och så kommo
alla de som hade den mera direkta omsorgen för att hans
Nåde skulle må riktigt gott, nämligen herr kökemästaren i
egen hög person, den där regerade över kock och munskänk

I—Ä!ÖR att se, om den romerska kyrkans prelater mot

1 Pulver = krut.
