492 I KRIGSFÅNGENSKAP.

med- som motgång» hade han skött sin tjänst; och när han
vid Pultava såg, att svenskarnes öde var beseglat, tänkte
han blott på att rädda det heliga kärlet, »en skänk av Ca-
rols hand>, jämte de övriga nattvardskärlen. Han grävde
ner den dyrbara silverskatten under en stor ek på en plats,
som han tog noga märke på och sedan troget bevarade i
minnet.

Vid Perevolotjna fick han dela det bittra öde, som över-
gick större delen av hans regemente. Sin fångenskapstid
tillbragte han på olika platser i mellersta Ryssland, och
det vitsordades om honom, att han »hållit fångarne, så högre
som lägre, med Guds ords predikan, förtröstan och förma-
ning till deras plikt emot Gud och höga överhetem». Men
åldrig glömde han eken vid Pultava.

Då hans kamrater i januari 1722 fingo tillstånd att bege
sig hem till Sverige, tog Nothman ej samma väg som de
utan letade sig ensam fram ända till Pultava. Med spänning
nalkades han den plats, där han grävt ned skatten, som så
länge fyllt hans tankar. Där står den stora eken alltjämt
kvar! Han börjar gräva mellan rötterna, och till sin out-
sägliga glädje återfinner han alla de heliga kärlen: kalken,
vinkannan, oblatasken och patenen, samt ett litet guld-
stickat kläde att lägga över kalken, allt i oskadat skick.

Nu kunde han med glada känslor börja sin långa vandring
hem. Men med glädjen blandade sig fruktan för att bli
berövad den dyrbara bördan. Allt gick dock över förväntan
lyckligt, och i maj 1722 mottogs han »med all hög nåd» i
audiens hos konung Fredrik. Vid generalmönstring med
Västmanlands regemente den 1 september 1729 överlämntade
Nothman, som kort efter hemkomsten åter tillträtt sin
forna tjänst, de räddade nattvardskärlen till regementet.
På vart och ett av dem ingraverades följande ord:

»Conserverad af Probsten C. G. Nothman
i Ryska Fångenskapen och Rege-
mentet återskänkt d. 1
SEPE 29
SOLI DEO GLORIA>»

Än i dag äro de så underbart räddade nattvardskärlen
i Västmanlands regementes ägo.

