FOLKGUNSTEN FÖRBYTES I MISSNÖJE. 293

myndigheterna måste vidtaga särskilda åtgärder till före-
kommande av smittsamma sjukdomar. Kungörelse utfär-
dades om pumpning, rengöring, vädring, eldning och rökning
på alla de platser, som varit hemsökta av översvämningen.
I de byar, som haft känning av vattuflödet, skulle »stockeldar
underhållas varje morgon och afton de timmar, då ångor
utur jorden isynnerhet uppstigas, och uti dem skulle »in-
läggas allt vad som kan förorsaka en hälsosam rök och lukt.
och varpå tillgång finnes.

Ld LJ
+

En dag på våren 1779 tog sig missnöjet mot Gustav III
ett uppseendeväckande uttryck i tidningen Stockholmsposten.
Där lästes då en insändare av en person, som kallade sig
Publicola, vilken fortsatte i nästa nummer av tidningen och i
de skarpaste ordalag klandrade konungens rådgivare och
ämbetsmän, isynnerhet för deras beteende i brännvinsfrågan.
Sådana åtgärder som kronobrännerierna voro enligt förfat-
tarens mening rent av olagliga och måste minska folkets
kärlek även till den bäste konung. Men Publicola gick ännu
längre och angrep även själva regeringssättet, vilket han
karakteriserade såsom upplyst despotism.

Så djärva ord hade ej varit hörda i det offentliga livet efter
1772. Närmaste påföljden blev, att de bägge tidningsnumren
beslagtogos. Det befanns, att författaren var en litteratör
Halldin, en både begåvad och välmenande man men en
fantast och äventyrlig existens. Han blev häktad och ställd
under åtal. Domen lydde på livets förlust för majestätsbrott,
men konungen efterskänkte av nåd straffet och gav Halldin
tillstånd att, när han så ville, frambära sina anmärkningar
direkt till konungen. Den tillåtelsen begagnade sig mannen
också flitigt av. I konungens brevsamling finnas en mängd
brev från honom, hållna än i smickrande, än i profetiskt var-
nande och bestraffande ton.

Nya företeelser av liknande slag som Publicolas insändare
gjorde emellertid ett brått slut på Gustavs månhet om tryck-
friheten. Han utfärdade därför påföljande år ett tillägg till
1774 års tryckfrihetsförordning, varigenom hädanefter bok-
tryckaren gjordes ansvarig i alla tryckfrihetsmål utom
