642 GUSTAV IV ADOLPEF.

ligare, förlorar krafterna och blir tillfångatagen. — ”Vad
hade Ni då där att göra?” frågar Ni. ”Var där Er plats? —
Ack nej. Men 80 mils oavbrutet återtåg . .. det lockandei en
kavalleristrid ... som La Fontaine säger: ”Man har alltid
smak för sitt gamla yrke” ...jag hade eld.ibloden. Från 4
på morgonen, då de första skotten smällde, hade jag, såsom
min vana är, ridit omkring för lösa tyglar, då vid passerandet
av en på återtåg stadd sexpundig kanon skaren brast under
mitt engelska sto, det skenar och kastar mig med hela våld-
samheten av sin flykt mot ett kanonhjul, varvid min sida
krossas och jag skadar mig, så jag hela livet kommer att lida
därav. Jag höll mig emellertid uppe, ända till dess återtåget
skulle börja. Då var min motståndskraft slut; men även om
jag stupat på fläcken, måste jag stanna kvar i elden, ty jag
allena kände till stridsplanen i dess helhet. En fältskärs-
elev finner mig avsvimmad, ger mig elexirer, droppar och själva
fan, varav jag för tillfället känner mig bättre. Men sönder-
bråkad som jag är genom tvenne månaders otroliga ansträng-
ningar utan att hava förtärt en munsbit på 18 timmar och
uttröttad av en 8 timmars strid, varav halva tiden i snö ända
upp till höfterna, ömsom svettig, ömsom stelfrusen, är det
ju icke att undra över, om min fraters balsam och droppar
skulle inflammera mitt blod, och kanske hade jag utan honom
låtit tillfångataga ett halvt dussin kornetter i stället.»

Löwenhielms efterträdare som generaladjutant blev Adler-
creutz, »den tappre finnem». Adlercreutz fick i sin tur till
efterträdare Georg Karl von Döbeln, en av de populäraste
gestalterna bland hjältarne i finska kriget.

Von Döbelns namn är så nära sammanflätat med björne-
borgarnes, att man gärna tänker sig honom som född fin-
ländare. Men i själva verket var han västgöte, född 1758
på säteriet Stora Torpa i Segerstads socken mellan Skövde
och Falköping. Hans far, som var domhavande där, var son-
son till den berömde läkaren Johan Jakob Döbelius,! som var
av tysk börd men under en vetenskaplig resa till Leyden blev
stormdriven till Göteborg och för sin skicklighet som pest-
läkare kvarhållen i Sverige, utnämnd till professor i Lund
och av Karl XII adlad under namnet von Döbeln.

Redan som pojke visade sig Georg Karl »till högsta grad

! Se bd V: 76 och 78.
