JOHAN KRISTOFFER TOLL. 99

i sin nya värdighet. Det blev en fullkomligt dråplig tillställ-
ning. Hertigen hade väl förberett sig, bl. a. genom att studera
bibeln i dess latinska version, och hade t. o. m. velat lära sig
grekiska för att kunna läsa Nya testamentet på originalsprå-
ket. Nu uppträdde han i en scen i prästerlig skrud med en sorts
orientalisk mitra på huvudet. Karl tog, som man kan se, sin
uppgift i frimurarorden med högtidligaste allvar. Hans få-
fänga och barnsliga sinne tilltalades av den mysteriösa prak-
ten och glansen över ordens sammankomster. I detta sam-
fund intog han tidvis den härskarställning, som ödet för-
vägrat honom i hans fosterland — låt vara att det hela
var blott en chimär.

Någon gång kunde dock även för honom frimureriet tjäna
som täckmantel för politik. I de frimurarkretsar, som ut-
gjordes av den kurländska adeln, uppstod i slutet av 1770-
talet tanken att välja Karl till hertig av Kurland. I samband
därmed fantiserades om att vid lämpligt tillfälle passa på
och förena Kurland med Sverige. Det borde kunna ske
exempelvis vid Katarina II:s död, då man väntade inre
oroligheter i Ryssland. Det egendomliga är, att ej blott
hertig Karl utan även Gustav III nappade på det grovt
utlagda betet. Planerna misslyckades, men de visa, hur
politik och frimureri understundom kunde ingå en ganska
betydelsefull förening.

Johan Kristoffer Toll.

Sid. 290, 317 och 327—28.

Johan Kristoffer Toll uppträder alltid vid de farliga tidpunk-
terna i Gustav III:s regering. Första gången vi möta honom
är i samband med statsvälvningen 1772, då han själv tränger
sig fram till att spela en roll vid kungens sida. Med äventyrs-
och krigspolitiken på 1780-talet kommer den andra betydel-
sefulla epoken i Tolls liv. Hittills hade hans kungatrohet
fått en rätt måttlig belöning, men från tiden omkring 1780
börjar han erhålla både fler nådevedermälen och fler an-
svarsfulla uppdrag än förr. Toll tycks ha hört till dem, som
blott genom hårt arbete nådde fram till makten och härlig-
