606 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

Oloiströms bruk

räknar även sina anor från denna tid. Vid Holjeån i västli-
gaste Blekinge, där det nu finns en kraftstation, anlades år
1735 ett järnbruk, där traktens sjö- och myrmalm skulle
lämna råmaterialet. Men detta visade sig snart vara av un-
derhaltig kvalitet, och då därtill kommo svårigheter att få
duglig arbetskraft och ledning för bruket, gick företaget snart
omkull. Att det i början av 1760-talet kunde komma på fötter
igen, berodde på att det då fick en dugligare ledning. Vid
samma tid övergick man till att ta malm från Västmanland
och att av hemortens tillgångar utnyttja blott skog och
vattenkraft.

Men år 1772 brann bruket till större delen ned. Sedan äg-
nade sig ägarne åt andra industriföretag, såsom kopparsmide
och tillverkning av papper och kläde. Kvarnar funnos även
av ålder på platsen. En tid var brännvinsbränning en huvud-
näring vid Olofström. Västra Blekinge och Kristianstads län
ha ju också av ålder varit medelpunkt för brännvinsindustrin
i vårt land.

Så prövade man sig under halvtannat århundrade fram
inom olika industriella branscher, tills Olofström i övervä-
gande grad blev mekanisk verkstad. Slutligen blev det
storindustrin med stenkolsdrivna ångmaskiner, som satte
nytt liv i det gamla brukssamhället. Efter en nedgångstid
på 1870-talet blev Olofström omkring 1880 stålpressnings-
fabrik, den första i sitt slag i Skandinavien. Numera till-
verkas där framför allt husgeråd av järn- och stålplåt. En
viktig gren av rörelsen blev även fabrikationen av maskin-
delar för separatorer och automobiler. Det blev snart ett
uppsving utan like för gamla Olofström, isynnerhet sedan
vattenkraften förvandlats till elektrisk energi. Årliga för-
säljningsvärdet av »Svenska stålpressningsaktiebolaget Olof-
ströms» produkter uppgår till över 4 millioner kronor, och
antalet arbetare utgör omkring 900.
