436 TIDER AV ENDRÄKT OCHi SÖNDRING I NORDEN.

Andra historieskrivare söka hålla en medelväg mellan dessa
skilda uppfattningar och se i Margaretas livsverk en — om
ock ej så klart medveten — strävan mot ett högre
mål, nämligen att sammansmälta Nordens folk och därige-
nom ge dem kraft att frigöra sig från beroendet av tyskarne.
Detta motsäges åtminstone icke vare sig av de faktiska
förhållandena eller av hennes personlighet, vilken onekligen
bär över sig något storslaget, vida över det vanliga måttet.
En sådan uppfattning har emellertid Geijer på sin tid be-
stämt förnekat, då han karakteriserat unionen med de rykt-
bara orden »en händelse, som ser ut som en tankes.

Litteratur: Kr. Erslev, Dronning Margarethe og Kalmarunionens
Grundl2eggelse.

Erik av Pommern vansköter Sverige.

man med guldgult hår och stor förmåga att tjusa kvin-

nor. »Han drog alla kvinnor till sig med älskogs längtan»,
säger en som sett honom. Men som ofta är fallet med den
som har mycken fägring att bevara, var han så rädd om
denna, att han, trots en viss yttre käckhet, visade sig som
en feg stackare, när det var fara på färde. Häftig var han
till den grad, att han ibland icke visste till sig. Beteck-
nande är berättelsen om hur han en gång gav utlopp åt sin
vanmäktiga harm över ett ovälkommet brev från påven
genom att befalla den stackars överbringaren därav, som
ju icke kunde rå för innehållet, att äta upp pergamentet!

Hans drottning, Filippa av England, ägde de egen-
skaper, som Erik saknade. Hennes mildhet och godhet vunno
allas hjärtan. Hon var också en klok och handlingskraftig
kvinna, och hennes plötsliga död, år 1430, var en stor för-
lust både för konungen och för hennes undersåtar.

En av de första handlingar, varigenom Erik gjorde sig illa
känd i Sverige, var hans åtgärd att besätta ärkebiskopsstolen
med en i högsta grad ovärdig person. Hans namn var Jöns
Gerekesson eller, som det på kyrkans latinska språk blev,
Johannes Jerechini. Mannen var dansk och hade allt
ifrån barndomen omhuldats av Erik, som gjort honom till

l :RIK skildras, när han stod i sin bästa ålder, som en fager
