GRÅKOLTAR OCH PIETISTER. 511

Alltid hade han tagit så vänligt emot alla, som vände sig
till honom med sina bekymmer, medan det däremot hände,
att hans efterträdare »gjorde förakt) åt dessa enkla männi-
skors tal.

På tillfrågan, om Murbeck någonsin kallat de till tinget
instämnda till sina andaktsstunder, gåvo samtliga ett ne-
kande svar. De hade tvärtom »blivit avviste ibland».

Häradsrätten höll emellertid fast vid konventikel-
plakatets lagbud, »att enskild husandakt och gudaktighets-
övning icke till främmande sträckas må Men när domen
återigen överklagades i hovrätten, blevo de anklagade fri-
kända, eftersom Murbeck icke kunnat överbevisas om »någre
irrige meningars lärande och utspridande» och de, som bevistat
bönestunderna, ej därigenom blivit hindrade från att deltaga
i den allmänna gudstjänsten.

Svårare var det för Murbeck att få ändring i domkapitlets
beslut. Upprepade gånger bad han väl i ödmjuka skrivelser,
»det suspensionen måtte i Jesu namn upphöra, och att
högvördiga domkapitlet måtte »av gunst och medlidsamma
hjärtan lindra detta mitt långsamma kväljande. Jag har
ju, sade han, »intet gjort någon missgärning. Jag har varken
uppfört mig som en liderlig, ovulig” och egennyttig präst eller
som den där i något mål givit förargelse och retat någon till
synd och ogudaktighet, mycket mindre som en kättare eller
som den där velat utsprida några villfarande meningar.»

När ingen hjälp stod att få på annat håll, begav sig Murbeck
till Stockholm för att hos konungen klaga sin nöd. Men
Kungl. Maj:t inhämtade Benzelii yttrande, och i enlighet
därmed blev Murbecks inlaga lämnad utan avseende. Först
efter förnyade hänvändelser till högsta ort lyckades Murbeck
få rättvisa skipad. Nedre justitierevisionen tog saken under
behandling och fann, »att konsistorium nog hårt i detta fall
med Murbeck haver förfarit, då det skridit till suspensiom».
Ty eftersom hans förseelser icke varit »av uppsåt och arghet
begångne», borde det varit nog med sundervisning och åt-
varning?.

Kungl. Maj:ts utslag gick i samma anda som justitie-
revisionens betänkande och innehöll, att Peter Murbeck, »som
fulla fem år varit från ämbetets förrättande avhållen, nu

: Vårdslös.
