286 OSCAR II:S TID.

att begagna sig av partimotsatserna inom riksdagens olika
grupper och spela ut dem mot varandra. Genom att bear-
beta de goda dannemännen, man efter man, mellan fyra
ögon, genom att lova e n fördel åt bönderna och en annan åt
den frihandelsvänliga falangen fick »riksdisponenten» mot-
satta partier med sig på en försvarsreform. Nu började också
en kraftigare försvarsvind blåsa över landet. Även om man
hyste aldrig så stark avsky för kriget, kunde man ju ej komma
ifrån, att i en ond värld våldet lika litet kan avvärjas med
den mest utpräglade fredskärlek, som en kolera- eller pesti-
epidemi kan hejdas vid rikets gräns, med mindre man rustar
sig med de hjälpmedel, som vetenskapen anvisar i kampen
mot farsoten. I känsla av att försvarsfrågan var en livsfråga,
som det gällde att lösa, innan det bleve för sent, bildades
försvarsföreningar landet runt, och stämningen uppeldades
av den gamle dalmasen korpral Blom, som for omkring från
plats till plats och på sitt trofasta dalkarlsmål höll försvars-
föredrag — vilka lära ha varit skrivna av den kände höger-
politikern lektor J. F. Nyström. Med stark åskådlighet
tecknade han varnande skräckbilder av hur det skulle gå vår
stackars oövade och illa rustade beväring i ett krig.

Stämningen i landet var sålunda beredd för ett avgörande
beslut, då statsministern år 1892 vågade sig på att vädja till
en urtima riksdag för härordningsfrågans lösning. Ännu på
samma års ordinarie riksdag hade krigsministern, generalmajor
Palmstierna, förgäves gått i elden för en ökning av de värn-
pliktiges övningstid till 90 dagar. När han i kommandoton
kom med den slutklämmen: »Det är herrarnes plikt att votera
för de nittio dagarnas övning», fick han av den slagfärdige
skåningen Hans Andersson i Nöbbelöv den vassa repliken:
»Jag för min del voterar icke på kommando.»

Då regeringen nu mötte riksdagen på hösten igen, hade
krigsministerportföljen övertagits av general Axel Rappe,
som framlade ett härordningsförslag, byggt på en utvidgning
av beväringens övningstid till 90 dagar och i samband därmed
en välbehövlig omorganisation av armén. Som vederlag bjöd
Boström naturligtvis en avskrivning av grundskatterna.

n
