Vad utländska resenärer tyckte om Sve-
rige och dess folk på Karl Johans tid.

vårt folk genomgående fått av utlänningar, som rest här,

och det är ett nöje att konstatera, att betyget icke sjun-
kit under 1800-talet. Den danske hovbokhandlaren Beeken,
som kom hit på våren 1818 i syfte att bidraga till en närmare
förbindelse mellan den danska och den svenska litteratu-
ren, blev slagen med verklig häpnad över den svenska gäst-
friheten och över den ärlighet och tjänstvillighet som skjuts-
karlar och skjutspojkar visade. Aldrig gjorde de anspråk
på drickspengar men voro tacksamma för den slant, de kun-
de få. Och när det en gång hände, att en kusk söp sig full
på vägen, bad han om förlåtelse, så snart han nyktrat till,
samt tackade för att han icke fått prygel utan bara straffats
med att få springa vid sidan av släden.

I fråga om den svenska lantbefolkningens ärlighet gjor-
de den wvittbereste tyske generalen von Hallberg-
Broich, som år 1817 for igenom Skandinavien för att
studera folklivet, samma erfarenheter som redan Whitelocke
150 år förut: att man aldrig riskerade, att något av bagaget
kom bort, fast detta ofta under natten lämnades ute under
bar himmel. — Den tyske romanförfattaren Häring, som
på sommaren och hösten 1827 gjorde en rekreationsresa
genom Skandinavien, kom en gång på en stor marknad,
där det fanns fullt av druckna bönder, som förde oljud och
bråkade med varandra; men alla voro hövliga mot främlingen.
Eftersom gästrummet på värdshuset var överfullt, togo
personer, som själva voro överlastade, hand om de resan-
des effekter och buro in dem i ett rum bredvid, för att de
icke skulle taga skada; men ej ens den minsta småsak kom
bort i detta allmänna virrvarr.

l :TT högt betyg för gästfrihet, ärlighet och hövlighet har
