DEN NYA FÖRMYNDARREGERINGEN 0O. DESS STYRELSESÄTT. 119

eller modellerar hus och fästningar. Någon gång spelar han
till tidsfördriv kort eller tärning. Befästningskonsten för-
står han fullkomligt, ävenså kartväsendet och annat som
hör till sjömansyrket lika bra, som han förstår att föra be-
fäl till lands. Han har varit på flottorna i Östersjön och
förstår att själv styra sitt fartyg.

Politiken tillhör icke hans kallelse. För närvarande ser
det ut, som om han vore missnöjd därför, att skrivarfolket
icke visar honom tillbörlig vördnad; och på denna grund
skulle han önska ett krig, i vilket han finge personligen
deltaga.

Wrangel är allmänt omtyckt, nämligen till den grad, som
denna nation är i stånd att hysa tillgivenhet — d. v. s. han
är icke hatad. Han för ett stort hus, har ett stort stall och
visar mycken artighet mot dem, som besöka honom. Med
allt detta har hans hus icke utseendet av att tillhöra en för-
näm herre utan snarare en tysk furste, vars prakt består i
överflöd, i att man trängs i hans hus och i — oordning.»

Riksskattmästaren Gustav Bonde, som skötte penning-
väsendet, insåg, hur nödvändigt det var att hushålla och
spara. Skulle kriget bli oundvikligt — ty det visste han
allt för väl att det kunde bli — så gällde det att ha medel
och utrustning att möta det med. Men mot Wrangel och
andra, som spejade efter tillfällen till krig, talade han var-
nande och bevekande ord. Ty hans ideal var icke en po-
litik, som förde med sig, att »vårt arma fädernesland skall
i evighet bliva ett fattighus med gråtande änkor, jämrande
bönder och olönta ämbetsmän samt nöd och villervalla i
var vrå». Han ägde ett hjärtelag nog varmt och tillgäng-
ligt för det enkla men av så mången glömda faktum, att
Sveriges rike dock består av svenska män och kvinnor, och
att deras lycka eller olycka är rikets. Han satte sin ära i
arbete för fosterlandets bästa och gjorde upp en beräkning
för rikets hushållning, enligt vilken skulderna skulle vara av-
betalta, tills konungen bleve myndig. Förslaget antogs med
entusiasm, avbetalningar på skulden började göras, och alla
voro fyllda av de vackraste föresatser. Följderna av Kristi-
nas slöseri och Karl Gustavs femåriga krig begynte utplå-
nas. Ett gott tecken var, att ämbetsmännen kunde få ut
sina löner.
