396 TROLLPACKOR OCH AVGUDADYRKARE.

Men barnen måste stå vid dörren — där giver han dem
själv mat och dricka.»

När trollpackorna , komma till bords, säta och dricka de
lustigt både öl och vin. Efter måltiden röka de tobak och
dansa, sorla och ropa mer än i något bondegästabud, svärja,
bannas, slåss och rivas.» Musiken utföres ofta av den onde
själv, som ligger och »spelar under bordet med svansen, som
han slår i golvets. I Älvdalen sades han spela på en harpa
och stämma den med en eldgaffel.

»Efter måltiden plägar han förunna trollpackorna samlag,
som de förut intet kunna få.» Detta försiggår i en kammare
bredvid gästabudssalen, där bäddade sängar stå, »varuppå
lakanen äro fina och helt krusade. På tillfrågan säga de ingen
åtskillnad vara på den naturlige och Satans sammangång,
utan det att Satan var hel kall.»

»När han vill hava sin största lust, befaller han käringarna
taga gehäng om sig och sticka där kakespadar eller annat
uti, därmed de komma alle ridandes, sätta sig därmed till
bords, sedan stå upp igen och slå varandre bruna och blå,
varåt Satan står och skrattar.

Han inbillar dem, att domen snart komma skall, låter dem
fördenskull bygga på ett stort stenhus, säjandes sig vilja
dem där inne behålla i lust och glädje. Men som bäst de därpå
arbeta, faller alltid ett stycke ned av muren med käringar,
vilka ligga slagne, skria och jämra sig. Däråt ler Satan, och
sedan går han till och hjälper dem. Men när de komma hem,
äro de helt och mycket sjuke.»

Satan är ock understundom sjuk och låter koppa sig av
sina käringar.

>Barnen, som dit förde äro, låter han viga tillhopa med var-
andra, lärer dem en rätt sammangång, därav de sedan föda
tåssor och små ormar.»

Somliga barn berättade, att de nedkommit med grisar,
råttor eller ödlor. Det förtäljdes ock, att de små »fingo barn
genom nasebåren».

Som städjepenning giver han barnen »en karolin, riksdaler,
silverkanna etc., vilket, så länge barnen hålla oförmärkt, för-
bliver dageligen vid ett oförvanskeligt utseende; men när de
sig bekänt hava, befinnes det vara spånor, bark, stickor,
näver elc.»
