88 EN KÄRNKARL FRÅN VÅR STORMAKTSTID.

och deras hjältesånger ha kommit från Sverige. Grekiska
författare säga vidare, att grekerna fått sitt alfabet från
sbarbarerna» — vilket ju tydligen var en förvrängning
av »Bore-barnenal

Författaren ber till slut den som tvivlar att komma till
Sverige och sedan resa jorden runt — han skall ej finna ett
ljuvligare land än det fagra Manhem med dess bördiga dalar,
dess ljusa sommarnätter, metaller i bergen, villebråd i sko-
garna, fisk i alla sjöar och strömmar, ett folk med reslig kropps-
växt, styrka och god hälsa. Förgäves skall han leta efter ett
annat ställe, som passar in på Atlantis.

Så stort var Rudbecks anseende, att samtiden knappt kom
sig för att tvivla på hans teorier; man smittades av hans
översvallande glädje över de märkliga upptäckterna och
anammade hans läror som trossatser, vilka man ej fick be-
tvivla, ja ej ens kritisera. Mer än en lärd fosterlandsvän
fällde tårar i förtjusning över vad han läste i Atlantikan.
Först en senare tid skulle inse, hur Rudbeck i sin foster-
ländska hänförelse tagit miste, hur han skapat »ett kaos av
dårskap och snille».

>En bild av Manhem så fram han bar,
ej som det var
men så, som den blindaste kärlek det ville.>

En skatt för lekman liksom för klerk,
på hyllan tronade Rudbecks verk
hos bibeln med silverknäppen.
Det lästes av konung och karolin,
och bifallsmin
om smala mustascherna spelte på läppen.

x

>Du nya tid,

som hånar hans drömmar, glöm ej därvid,
att namnets klang var en annan,

då än från Leipzigs och Warschaus dar
den minste bar

av gloria liksom ett skimmer på pannan.>
