346 EFTER HEMKOMSTEN.

Denna undersökning åstadkom ett fullständigt omslag i
uppfattningen av Karl XII:s död. Alltsedan dess har den
allmänna åsikten varit, att konungen stupat för en norsk
kula. Dock har det även bland fackmännen funnits en och
annan, som icke ansett problemet löst utan räknar det bland
de många gåtor, som Karl XII tog med sig i graven.

1859 års besiktning tillfredsställde för övrigt ej i allo nu-
tida stränga vetenskapliga krav. De avbildningar av den
dödes huvud, som följde med besiktningsmännens utlåtande,
voro ej fullt exakta, tecknade som de voro efter undersök-
ningen med ledning av protokollet och för övrigt efter
minnet. Dessa omständigheter föranledde Karolinska för-
bundet att år 1916 hos Kungl. Maj:t anhålla om en ny
undersökning. Alltid skulle man åtminstone genom foto-
grafering och röntgenfotografering kunna åstadkomma ett
för framtiden pålitligt bildmaterial över skottskadan. Kungl.
Maj:t gav tillstånd till ny undersökning, och den förrättades
i juli 1917 under ledning av professorn i rättsmedicin A. Key-
Åberg tillsammans med laborator A. Vestberg, professor
J. Åkerman, medicine doktor G. Forssell, professor C. M.
Föärst m. fl. i närvaro av prins Carl, riksmarskalken, riks-
arkivarien, riksantikvarien m. fl.

Högtidligt stämningsfullt var det ögonblick, då locket
avlyftades från kistan. Så borttogos de kuddar med balsa-
merande kryddor, som täckte den döde, och de, som det
förunnades att närvara vid detta enastående tillfälle, stodo
ansikte mot ansikte med den hjälte, som för två århundra-
den sedan fyllt en värld med rykten om sina sagolika brag-
der. Nu vilade dödens majestät över den förgätliga delen
av den tappraste bland de tappra. Men underbart skonsamt
hade förgängelsens makt gått fram över denne Sveriges rykt-
baraste son. Trots att två sekler förgått, sedan den dödande
kulan kom och satte en gräns för hans bana, hade det mörk-
hyade ansiktet, sådant man gärna tänker sig krigaren och
fältlivets man, med den vissnade lagerkransen omkring
hjässan, över sig något av bronsens monumentalitet. Man
kunde lika gärna ha tänkt sig, att det blott gått veckor eller
dagar, sedan dessa ögon för alltid slötos i dödens ro; och det
