HUR GÖRTZ SKÖTTE DET DIPLOMATISKA SPELET. 0309

Karl in i äventyret. Men förgäves. På hösten 1715 uppträdde
pretendenten i Skottland som upprorsledare, men någon
hjälp från Karl XII fick han icke. Hans företag misslyckades
också.

Jakobiterna fortsatte dock att locka och truga, och deras
förhoppningar ljusnade, då Görtz, som nämnt, på sommaren
1716 uppenbarade sig i Holland, som på den tiden var de
politiska intrigernas tummelplats. Ändamålet med hans
resa var helt enkelt att skaffa pengar till Karl XII:s fort-
satta krig, särskilt för den förstärkning av flottan, som be-
hövdes för erövring av Norge.

Görtz kastar sig nu på allvar in i spelet med jakobiterna,
som äro synnerligen givmilda, blott de kunna få hjälp till
ett nytt uppror. Och när Gyllenborg får nys om vad som
förehas, vaknar genast den gamle jakobiten i honom åter
upp. Hans mening är, att 10,000 svenskar i Skottland skulle
göra mer nytta än i Norge. Görtz är också eld och lågor —
men alls icke för pretendentens sak utan för utsikten att få
pengar. Nu är det han, som lockar och eggar, men utan att
vilja lova något, förrän han har en tillräcklig summa i sin
hand.

Så röra sig underhandlingarna fram och tillbaka till i
februari 1717, då Görtz erhåller den uppseendeväckande
underrättelsen, att engelska regeringen låtit häkta Gyllen-
borg och lagt beslag på ministerns komprometterande skrift-
växling med Görtz. Några dagar därefter drabbar hämnden
även honom själv, i det att holländska regeringen på anhål-
lan av den engelska låter häkta även honom. Så var han
lamslagen mitt i en verksamhet, som lovat så mycket. Ej
att undra på att han betedde sig »som ett rasande lejon».

Det våldsamma, mot folkrätten stridande förfarandet mot
de bägge svenska ministrarna väckte överallt ett oerhört upp-
seende. Men engelska regeringen försökte rättfärdiga sig ge-
nom att utge de bägge fångarnes komprometterande brevväx-
ling från trycket och sprida den över hela Europa. Karl XII
svarade med hotelser och lät till en början taga engelska
sändebudet i Stockholm i fängsligt förvar. Han lät också
officiellt avge den förklaringen, att han aldrig tänkt på någon
landstigning i England. Franska regeringen, som även varit
inblandad i saken, publicerade kort därefter en försäkran,
