244 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

De svenska vägarna fann von Gall på det hela taget ut-
märkta, och skjutshästarna voro i allmänhet goda travare,
men de tvåhjuliga bondkärrorna med sina ryggstöd av trä
blevo en förfärlig plåga för den resandes rygg. Om man
inte har egen vagn, bör man därför förse sig med två kuddar,

Ett av Trollhättefallen. Skiss av Ker Porter.

en att sitta på och en som ryggstöd. Annars blir man snart
alldeles sönderbråkad. von Gall fick riktiga ryggsår och
måste till varje pris skaffa sig ett bättre åkdon. Och när
han i Västerås fick höra, att han kunde med ångbåt fort-
sätta till Stockholm, utbrast han i ett » Gudskelov, i morgon
slipper jag att skumpa kärra! Med verklig själaro motsåg
jag från den stunden morgondagen, försäkrar han, »så att
jag kunde riktigt njuta av nuet.»

Men ännu värre erfarenheter beredde honom »de över all
beskrivning usla kärrorna i Dalarne» på de steniga vägarna.
Här skakade det så, att inga kuddar hjälpte. Till Hedemora
kom han fram så utmattad och så sönderskakad, att han
»svor en hög och dyr ed att hellre gå återstoden av vägen
