RYSKA KRIGET 1789. 409

fötterna. Så ödelades efter gamla vanligheten mer krigsfolk
av sjukdomar än av de blodigaste bataljer.

Tillståndet inom flottan i övrigt var i flere hänseenden
lika bedrövligt som de hygicniska förhållandena. Brist på
pengar och förnödenheter, slapphet och oreda i förvaltningen
— allt samverkade därhän, att flottan år 1789 ej blev färdig-
rustad förrän i början av juli, trots outtröttliga omsorger av
Nordenskjöld. Med sjukdomen och bristen följde missmod
och förstämning ombord. Arbetet gick trögt och ovilligt,
och det rätta stridshumöret saknades på denna flotta, där
man såg den ene efter den andre insjukna i svåra plågor och
bli liggande för vrak.

LJ

På morgonen den 25 juli fick man från svenska örlogs-
flottan sikte på ryska flottan och satte efter henne. Men man
hann icke upp fienden förrän i kvällningen, och då började
vinden friska så, att flere fartyg måste stänga de undre kanon-
portarna för att ej ta in vatten. Någon strid kunde det alltså
ej bli den dagen, men hertigen signalerade till sina divisions-
chefer, att han i daggryningen ämnade med alla krafter
attackera fienden, och en extra förplägnad med brännvin
utdelades åi besättningarna för att liva upp dem.

Så lågo de bägge jämnstarka motståndarna och bidade
morgondagen. De befunno sig nu söder om Öland. Befälet
över den ryska flottan fördes ej längre av Greigh — han hade
dött föregående höst. Hans bortgång var en svår förlust för
Ryssland. På svenska sidan var Nordenskjöld, som efter
slaget vid Hogland avancerat till konteramiral, även denna
gång den verklige överbefälhavaren, ehuru alltjämt i saknad
av den auktoritet, som följde med överbefälhavarnamnet.

I daggryningen den 26 juli befanns det, att en av svenska
flottans tre divisioner blivit skild från den övriga flottan
och låg ganska långt akterut med fartygen spridda, detta
trots att högste befälhavaren kvällen förut tillkännagivit sin
avsikt att gå till anfall. Divisionen anfördes av konteramiral
Per Lilliehorn, samme man, som varit vice lantmarskalk
på årets riksdag. Klockan tre på morgonen gavs emellertid
