JONAS ALSTRÖMER. 579

landet i besittning och skydda kolonisterna — åtminstone
uttalade de sig offentligen så.

Flere gånger under den närmaste tiden dyka emellertid
planerna på en svensk kolonisation vid Orinoco och på Tabago
upp igen, och år 1738 tillstyrkte kommerskollegium en sådan
åtgård under framhållande av att man ju redan hade en
bundsförvant där. Och för detta faktum åberopades repet
med de tolv knutarna. Men när slutligen spanske ministern
i Stockholm inlade en skarp protest mot det Västindiska
handelsföretaget, dog planen i stillhet.

Litteratur: J. W. Arnberg, Anteckningar om frihetstidens
politiska ekonomi: I; häft. 3 rdr.

Eli F. Heckscher, Produktplakatet och dess
förutsättningar (i »Historiska studier, tillägnade
Harald Hjärne>).

Karl Petander, De nationalekonomiska åskåd-
ningarna i Sverige, sådana de framträda i littera-
turen: I: 1718—1765.

Karl Åmark, Spannmålshandel och spannmåls-
politik i Sverige 1719—1830.

J. H. Kreuger, Sveriges förhållanden till Bar-
baresk-staterna i Afrika; häft. 3 rdr banco.

J. A. C. Hellstenius, Bidrag till Svenska ost-
indiska compagniets historia 1731—1766.

Joh. Fr. Nyström, De svenska ostindiska kom-
panierna. (Göteborgs kongl. vetenskaps- och vit-
tersamhälles handlingar för år 1883.)

E[mil] H[ildebrand], Den svenska legenden i
Guiana (Historisk tidskrift för år 1899).

Eskil Olån, Ostindiska compagniets saga.

Jonas Alströmer.

svensk affärsman med huvudet fullt av planer på att

göra sitt arma fädernesland starkt och lyckligt igen.
Hans namn var Jonas Alström. Son till en fattig borgare i
Alingsås, hade han tidigt måst lämna hemmet för att tjäna
sitt uppehälle. Först var han bodpojke men kom sedan som
bokhållare över till London, där han snart arbetade sig upp,
så att han kunde öppna egen affär. Han hade nu den glädjen
att kunna understödja sin fattiga mor med pengar och bereda
sina syskon utkomst i sin tjänst.

UNDER »stora ofredens» svåraste år gick i London en ung
