376 TROLLPACKOR OCH AVGUDADYRKARE.

De senaste forskningarna angående häxtron ha kunnat
följa denna tillbaka ända till hednisk tid med dess tro på onda
andeväsen och människor, som kunde skifta hamn. När
sedan kristendomen segrade över hedendomen, var det i
själva verket ett mindretal av folket, som verkligen ändrade
livsåskådning — för den stora massan stannade det vid
en del yttre bruk. Den gamla religionens föreställningar
levde alltjämt kvar, isynnerhet i avsides belägna bygder.
Men eftersom hedendomen nu blivit förbjuden, förvandlades
dess gudar till djävlar. En modern forskare på området
anser sig t. ex. i Blåkullamötena med deras festmåltider, dans
och sexuella utsvävningar återfinna den gamla oanständiga
dyrkan av Frej, fruktbarhetens gud.

En kvinna, som får barn med älvakungen, och »en drängs
olovliga beblandelse med ett bergrå>.

I folkfantasin förbands häxsabbaten med vidriga sexuella
utsvävningar, vilka t. ex. i den franska staden Toulouse år
1275 skulle ha resulterat i ett odjur med varghuvud och orm-
stjärt. Denna tro har sin rot i urgamla hedniska föreställ-
ningar om möjligheten av människors beblandelse med ande-
väsen, sådana som trollen, skogsrået och sjöjungfrun, för-
bindelser, som flere gånger blivit straffade med döden.

En yttring av dylik vidskepelse sysselsatte Västra härads
ting i Sävsjö i Småland anno 1656. Då framfördes inför rätten
en piga, som bekände sig »shava haft lägersmål med Älven
och avlat med honom 7 stycken barn». Älvakungen hade
kommit till henne i skepnad av »en ung, utstofferad karl,
i idel guld klädder. Och när födseln henne är påkommen,
är denne Älven kommen till henne och haver tagit barnen
sin kos.» En natt hade hon »varit med honom uti en kulle, som
kallas Grönekulle, där de dansade, voro lustige och sungo».

Flickans husbonde vittnade, att hon »ofta brukade falla
omkull lika såsom hon besvimmade». - Ibland var hon »så-
som besatt, att tvenne karlar hava måst hålla henne». Hon
skrek och ropade, att hon ville löpa till Grönekulle. Efter
de föregivna barnsängarna hade hon varit mycket svag,
»men att det skulle vara efter barnsbörd haver han intet
kunnat förstås.

Själv yttrade den stackars kvinnan inför rätten, att »detta
