VÅRT LAND BLIR EN STORMAKT, TI

Så lyder den sannolikaste skildringen av Gustav Adolfs
sista stunder, enligt den berättelse därom, som skall ha
blivit nedskriven av Leublfings fader, en överste i staden
Närnbergs tjänst. Han skall i sin tur ha följt de uppgifter
han fått av en bland dem, som stått vid sonens dödsbädd
och upptecknat pagens berättelse.

Nu är det emellertid egendomligt, att ingen bland de
ansedda män i Gustav Adolfs omgivning, vilka under de
närmaste veckorna efter hans död ha skrivit därom, nämner
någonting alls om pagen Leublfings uppträdande, och att
ej heller de tyska berättelserna om slaget ha något att för-
mäla därom. Att Leublfings ingripande omtalas i en engelsk
och en fransk framställning har icke så mycket att betyda,
eftersom dessa äro författade på långt avstånd från till-
dragelsen och saken för övrigt där berättas helt annorlunda
än i den skildring, som tillskrives överste Leublfing. Droysen
är därför benägen att anse berättelsen såsom ett alster av
faderlig fåfänga, såsom en utsmyckning av det enkla faktum,
att sonen befunnit sig i konungens följe. Det anmärkta för-
hållandet kan dock bero på, att den adertonårige pagen
var en alltför obetydlig person, för flertalet kanske okänd,
eftersom han kort före slaget trätt i konungens tjänst.
Emellertid ha ännu längre gående misstankar uttalats, näm-
ligen att den berättelse, som tillskrives Leublfings fader,
skulle vara en senare förfalskning, vilken återgivit blotta
rykten. Emot alla misstankar talar dock den enkla och tro-
hjärtade tonen, som inger förtroende. Men någon visshet
om dess äkthet har man icke.

Över huvud taget är det svårt att veta, vad som är san-
ning och dikt i gängse berättelser om hjältekonungens sista
stunder, och mycket skarpsinne har av olika forskare använts
på att pröva vederhäftigheten av de efterlämnade berät-

telserna.
x

Konungens blodiga häst, som med tom sadel galopperade
av och an framför leden, bar till hans soldater det första
sorgebudet om hans fall. En förtvivlans sorg, en förtvivlans
hämndlust grep varenda man. »Konungen är fallenl» Vad
hade livet nu för värde för hans trognal Soldaterna bådo
