576 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

En väsentligt annan bild av tillståndet i de större
städerna får man emellertid fram, när man, som Sven Grauers
gjort, sammanställer de primäruppgifter rörande handeln,
som den allt livligare stadshistoriska forskningen bragt i
dagen under de senare åren. Dessa siffröor tala visserligen om
en viss nedgång för de mindre städerna redan under det stora
nordiska krigets första skede, tiden 1700—1709, men lika
oförtydbart vittna de om ett kraftigt uppsving för de större
sjöstädernas affärsliv under dessa år. Detta är en helt natur-
lig följd därav, att det samtidigt pågående spanska tron-
följdskriget medförde en ökad efterfrågan på våra förnämsta
exportartiklar: järn, trä och tjära.

Sämre blevo förhållandena naturligtvis efter 1709, men för
järnet fortsatte högkonjunkturerna. För Göteborgs vid-
kommande var järnexporten under 1700-talets andra decen-
nium ännu större än under det första och dubbelt så stor som
på Karl XI:s tid. Detta faktum får dock ses i samband med
danska kriget. Till följd av osäkerheten i Öresundstrafiken
drog nämligen Göteborg till sig en stor del av det övriga
landets export.

Klagomålen från borgarståndet på 1710 års utskottsmöte
tåla alltså vid åtskillig reduktion, och man får ej glömma,
att en viss ståndsegoism, en viss iver att göra de hotande
krigsbördorna så drägliga som möjligt för den korporation,
man själv tillhörde, lyser igenom all klagan över det svåra
tillståndet.

Krigets ekonomiska och moraliska

verkningar.
Sid. 219, 224—25, 214.

År 1933 publicerade Eli Heckscher i Historisk tidskrift
en undersökning rörande svenska folkets välståndsutveckling.
Den vilar på grundliga arkivundersökningar, särskilt i
kammararkivet, av mantalslängder och andra uppgifter
rörande den mantalsskrivna befolkningen 1634—1820. För-
fattaren har i fråga om Karl X II:s tid kommit till det resulta-
tet, att man före år 1708 i stort sett icke kan:tala om någon
