74 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

svenskarne tillbaka för att återtaga herraväldet över Kur-
land. Därvid förstörde de Seeburg. Sedan tyckas de ha tid-
vis härskat över Kurland. Men deras huvudintresse riktades
från mitten av 800-talet till omkring år 1000 huvudsakligen
längre österut, mot de rika slaviska slätterna!, och Ostbalti-
cum brydde de sig därför ej så mycket om. Vittnesbörd om
svenskarnes forna förbindelser med dessa trakter finnas på

Bronsspännen. ”Till vänster från det gotländska gravfältet vid Grobin,
till höger från Gotland.

åtskilliga runstenar. En sörmländsk sten berättar — om in-
skriften nu är riktigt tydd —: »Sumar dog österut vid Dänas

nadsföremål från järnåldern, och även själva begravningssättet är
här av samma slag som på Gotland. — Den uppsvenska kolonins
gravfält består av flere hundra gravhögar, och ändå ha många andra
under tidernas lopp blivit förstörda. Gravfynden här påminna starkt
om dem, som gjorts i järnåldersgravar från mellersta Sverige.

I Grobin ha alltså en uppsvensk och en gotländsk koloni levat fredligt
vid varandras sida under tiden omkring 650—3800. Det talar för att
Gotland denna tid hört till Sverige. Den gamla gutasagan berättar
också, att gotlänningarne gåvo sig under Sverige för att få fort-
sätta alt driva handel på de Östersjöländer, som Sveakonungen under-
lagt sig. Det var affärsmän!

Så snart svearne genomfört Kurlands erövring, ha alltså även got-
länningar slagit sig ned i Grobin som köpmän.

1 Sid. 122.
