KALMARKRIGET. 533

sårade uppfyllda breschen. Med ängslig spänning följer kung
Kristian stridens gång, tills han slutligen ser sitt banér vaja
från murens krön, medan de överlevande försvararne söka
sin räddning inom Kalmar slott.

Under tiden hade emellertid Karl IX samlat en undsätt-
ningshär. Men den gamle konungens tålamod hade hårt
frestats av den slapphet, som han överallt spårade vid rust-
ningarnas bedrivande. Skarpa hugg hade därför vankats
till höger och vänster. Isynnerhet gick det honom hårt till
sinnes, att flottan så länge lät vänta på sig. ”Till skepps-
kaptenerna skrev han med anledning därav: »Vi känna
edra puts. När I fån lov att draga ut för att plundra, röva
och taga, då ären I fullt redobogne. Men när något annat
är för handen, varmed edert fädernesland kan bliva tjänt,
då är ingen eller få redo därtill.s

Småningom blev emellertid den svenska undsättnings-
hären samlad och satte sig i marsch mot Kalmar. Den var
visserligen dubbelt så talrik som den danska armén men ut-
gjordes till stor del av oövade bönder, varför Karl fann råd-
ligast att dröja med anfallet, tills han fått förstärkningar.
Medan han väntade därpå, gjorde hans äldste son, den sexton-
årige Gustav Adolf, med två fanor! ryttare ett infall i det
danska landskapet Bleking och överrumplade köpingen
Kristianopel, där danskarne upplagt stora förråd. Medan
försvararne lågo i sin djupaste sömn, kommo svenskarne
sprängande fram genom köpingens huvudgata, sprängde upp
porten och bröto in i köpingen. Befälhavaren gjorde tappert
motstånd men stupade, och besättningen nedhöggs eller
räddade sig genom flykt. Gustav Adolf förbjöd vid livsstraff
sina soldater att föröva något våld mot kvinnor, barn och
åldringar, »ehuru besvärligen ock de främmande uti hans
följe varande ryttare därifrån hållas kunde». Vid torget
gjorde prinsen halt med den ena fanan, medan den andra
spridde sig och plundrade.

Hit kommer köpingens kyrkoherde, herr Mogens Jorgen-
sen, halvnaken ut till honom. Gustav Adolf tar honom I
hand, förtäljer en samtida dansk berättelse, och håller den

! En rytterifana motsvarade närmast en skvadron. Den räk-
nade denna tid i regel 300 man.
