DEN NYA FÖRMYNDARREGERINGEN O. DESS STYRELSESÄTT. 125

egentligen lutade förmyndarne mest åt att undvika direkt
våld mot de styvnackade borgarne och ansågo det vara
bättre, att man »naggade dem så småningom och intet med
någon formell attack».! Sveriges regering försmådde icke ens
att begagna sig av sådana medel som följande, varom Wrangels
instruktioner förmäla: »Man måste söka att bringa någre,
som ha mest att säga bland borgerskapet, på vår sida genom
anbud av beställningar och länderier.» En tid sysslade man
i rådet med den snillrika planen att torrlägga Bremen genom
avledande av floden Wesers vatten, och man lät genom en
ingenjör undersöka möjligheterna. Snart fick man dock
klart för sig, att en dylik sorts blockad skulle kräva år för
att utföras och kosta mer, än den någonsin skulle smaka.

Vilken vrångbild av Gustav Adolfs och Karl X:s utrikes-
politik är icke dettal Inget mål, vare sig religiöst eller poli-
tiskt, hade man i sikte, och illa förberedd kastade man sig
ut i äventyret. Att det behövdes något mera än att blott
fatta beslut om väpnat uppträdande tänkte man på först
efteråt. Då började överläggningarna om medlen att verk-
ställa beslutet.

Bristen på pengar verkade naturligtvis förlamande på både
politiken och krigsrörelserna. Till svenska truppernas samlings-
plats i Pommern anlände på hösten 1665 en del av kavalleriet
i mycket medtaget tillstånd. Ryttarne voro »mest naknes,
och de flesta hästarna hade de på grund av storm måst kasta
över bord. En del fartyg blevo vinddrivna och strandade,
med den påföljd att både hästar och utrustning gingo för-
lorade. Emellertid kunde Wrangel på sommaren 1666 in-
nesluta Bremen med en armé på 10,000 man, och i oktober
började han beskjuta staden. Men nu förenade sig flere
nordtyska furstar mot Sverige, som icke hade någon hjälp
att påräkna från annat håll. Ty visserligen erbjöd Frank-
rike förbund men på villkor, som kunde draga med sig myc-
ket större krigiska äventyr — och det fann svenska rege-
ringen ändå bäst att akta sig för. Så fick Wrangel order
att sticka sitt svärd i skidan och övergå till underhandlingar.
Dessa slutade med att Bremens rätt som fri riksstad blev
av Sverige erkänd. Resultatet var klent — det måste man

! Formligt angrepp.
