148 TROLLPACKOR OCH AVGUDADYRKARE.

mor med sig, lovade vid hemkomsten leverera dem  till
prästen.»

Avgudarne sade de sig »för detta bortkastat; och där någon
skulle beträdas med så grov gärning, ville de honom strax
angiva. Prästerna sade sig ej heller funnit i denne lappmark
på en god tid sådane beläten.»

Till följande dag voro lapparne från de två andra byarna
inkallade. Folket från den ena byn hade redan lämnat sina
trummor till kronobetjäningen, men lapparne från Vapstens
by längst upp emot gränsen till Norge »voro de slemmaste.
Desse kunde man intet i förstone med några ord förmana
till bättring, ehuru en sig därom vinnlade. En, som stod i
hopen, föll neder och bortsvimmade, som de pläga göra,
vilka av onda andar anfäktas. När nu alle förmaningar
syntes förgäves, begynte man tillspörja dem, som sig bekänt,
om de visste någon ibland desse, som hade trumman? En
och annan svarade, att ingen kunde säja sig fri för henne.
Särdeles oppnämndes någre, som för visso anklagades. Desse
kommo omsider till bekännelse, att de hade trumman, och
lovade tillställa henne till sin själasörjare, bedjandes som de
andra om nåd och utfästandes en allvarsam bot och bättring.»
Sedan vidtog katekesförhör, och nu konstaterades det, att
vingen kunde av den byn läsa i bok mera än som läns-
man Olof Sjulsson, vilken var nu borta för räddhågas skull,
emedan han ock är funnen med trumma».

Följande dag förhördes de tolv gossar, som gingo i lapp-
skolan. Här blev resultatet mera tillfredsställande: pojkarne
visade sig kunna »färdigt läsa catechismum Lutheri hel och
hållen jämte spörsmålen däruti. Psalmerna kunde de ock
sjunga, allt på svenska och lapska tillika. Somlige kunde
ock skriva. — De, som ville nu övergiva skolan och funnos
försvarliga i sin kristendom, förmantes att taga böckerna
med sig i kåtorna, läsa själva kväll och morgon och lära andra
samt sjunga och lova Gud alla dagar men särdeles när de om
sabbaterne intet komma till kyrkan.

Sist sammankallades hela församlingen och tillspordes, om
icke alla ville hålla, vad de lovat, och avstå med all vidskepelse
och avguderi och göra bot och bättring. Då alla ropade ja.»

Därpå fingo lapparne tillåtelse att fara hem men hotades
med straff, därest någon bröte sitt löfte.
