ÄDELFORS GULDGRUVA. 15

Ädelfors guldgruva

sid. 185

hade, när den år 1898 nedlades, ej givit mer än omkring 140
kg. guld. Ett sista försök att återuppta den gjordes under
världskriget 1915—16 men lönade sig icke.

Avkastningen från Ädelfors understeg betydligt den guld-
mängd, som Falu gruva givit. Från 1881, då man började
framställa guld i nämnvärd mängd vid Stora Kopparberget,
till 1920 utvann man där över 2,000 kg. med ett värde av mer
än 5 millioner kr. Under de föregående sex århundradena
hade guldet i malmen fått följa med i koppartackorna. Man
räknar med att på det viset 10—15 ton guld gått förlorade.
Stora Kopparberget skulle alltså med större skäl än Ädelfors
kunna kallas guldgruva, fastän dess guld ju varit blott en
biprodukt. Även våra övriga gamla koppar-, bly- och silver-
gruvor äro guldförande, ehuru i allmänhet i ringa mängd.

Jordbruket och brännvinsfrågan.

Sid. 199 st. 3, 4:e meningen, sid. 202 efter st. 3,
sid. 204 efter st. 3.

Efter ett misslyckat försök med totalförbud mot brännvins-
bränningen 1740 förnyades följande år 1731 års bestämmelser!
i modifierad form, men förordningen blev knappt mer än års-
gammal. Sedan vacklade ständerna fram och tillbaka med
olika beslut från riksdag till riksdag.

När man på 1751—52 års riksdag utplånade gränsen mel-
lan husbehovsbränning och bränning till avsalu, motiverades
det nya experimentet med den förhoppningen, att då var och
en fick lov att sälja brännvin, skulle priset på denna vara
konkurreras ned så mycket, att det knappast skulle löna sig
att bränna mer än till husbehov. Den då rådande bristen

2 Bd V: 562.
