RYSKA KRIGET. 43

betänker, att Älvsborgs lösen motsvarade ungefär hela värdet
av ett års spannmålsskörd i det dåtida Sverige. Ett års
skörd, det motsvarar i våra dagar under normala förhållanden
omkring en milliard kronor.

Danske konungen trodde, att beloppet aldrig skulle kunna
hopskrapas i det utarmade landet — och så skulle Älvsborg
ändå till sist bli hans. Men lösesumman måste ut; det gällde
ju Sveriges enda hamn vid Västerhavet. Både hög och låg
fingo bära tunga skattebördor. Drängen betalte en riksdaler
om året, pigan !/2. Konungen gav ”/3 av kronans inkomster.
Men ändå förslog det ej. Redan när första avbetalningen
skulle göras, måste Gustav Adolf befalla sina kammarråd, att
om något fattades, skulle de staga till vad där är, det vare sig
klenodier eller silverskir, och det antingen sälja, förpanta eller
ommynta». När den sista riksdalern var betalt, hade ko-
nungens eget bordsilver måst smältas ned till mynt.

Litteratur till Gustav II Adolfs krig: Gustaf Björlin, Sveriges

krigshistoria i bilder; ser. I.

Carl Grimberg och Hugo Uddgren, Svenska kri-
garbragder.

Till detta kapitel: Ludvig Stavenow, Freden i
Knäröd år 1613. Ett trehundraårsminne. Häft.
25 öre.

Artur Stille, Gustav II Adolfs lifsfara vid Vitt-
sjö den 11 februari 1612 (Skrifter tillägnade Pehr
Gustaf Eklund 1911).

Ryska kriget.

ED väpnad hand hade Jakob De la Gardie i Nov-

gorod genomdrivit, att en svensk prins skulle väljas

till Rysslands tsar.!? Och till Novgorod anslöt sig

norra Ryssland ända bort till Norra ishavet, ty hela denna

landsända vördade i den mäktiga handelsstaden sin moder-
stad och följde dess föredöme.

Men polackerna hade å sin sida efter tsar Vasilijs störtande

med väpnat hot tvungit de ryska bojarerna att välja Sigis-

1 Se band II: sid. 526.
