JORDBRUK, SKOGSHANTERING OCH JAKT. 269

vilket under den beständiga krigstiden 1621—1648 betydde
inalles omkring 100,000 man i ett land med blott en million
inbyggare.

å

För skogen började man denna tid intressera sig mer än
förr,! ty man såg, att det var pengar att tjäna på virke i
utlandet. Redan nu började farhågor för skogsbrist yppa
sig; och det kunde icke bli annat, så ohejdat som det slö-
sades med skogen både hos allmogen och vid bergverken. Det
myckna svedjandet framkallade alltemellanåt väldiga skogs-
eldar. De klagomål, som i anledning härav framställdes på
riksdagarna, ledde slutligen till 1647 års »stadga och ordning
om skogarne i rikets.

Skogsordningen inledes med ett högstämt lovprisande av
Svecriges naturrikedomar. »Eftersom den högste Gudb, heter
det, »genom sin gudomelige vishet haver behagat att lägga
detta Vårt rike Sverige nordest uti världen och det, samt
dess underliggande landskap, kölden att underkasta så ock
med åtskillige berg, store sjögar, strömmar och moraser att
fatta: alltså haver hans godhet däremot försett, försörjt och
beprytt detta rike icke allenast med fruktbar jord till sädes-
växt, ängevall och boskapsbet utan med härlige och överflö-
dige skogar, allehanda god, fast och nyttig art av träd, tjän-
lig till åtskillige slags byggning, seglats, bergsbruk-arbete,
tarvfäll,? handel och vandel och annan nödtorft, sedan väl-
signat bergen med allahanda art av malm, järn, stål, koppar,
silver, svavel, vitriol, alun, rödfärg, etc, så ock med kostelige
strömmar, bekväma sjögar och farter, så att allt det, som i
så måtto kräves till landsens kultur, förbättring och prydnad
och annorstädes sällan finnes tillsamman, här hos oss haver
sig samlat tillhopa och likasom i ett knippe förbundit, att
befordra inbyggarnes näring och förkovring, där det med
skäl hanterades och med flit och idkesamhet, så ock med
förnuft och vetenskap drivet och nyttjat bleve.

Men så måste man däremot förfara?», heter det vidare, »att
de kostelige och högt nödtorftige skogar bliva icke rätt bru-
kade utan missbrukade och likasom försåteligen utödde»,

1 Jfr bd II: sid. 491. — ? Hygge till husbehov. — ? Erfara.

