190 LANDSFADERN.

sågekvarnar, sammalunda att han kan komma vatten — både
ståndande och flytande — så högt, som man vill hava't, både
oppå slott och annerstäds. Och haver förenämnde Jakob
lovat och tillsagt Oss tjänst både oppå sine egne och så på
sine stallbröders vägnar, vilken ock nu avfärdigad är till
Tyskland efter förbemälde sine stallbröder. Haver han ock
utlovat, att han med dem skall komma hit i riket igen oppå
föråret med förste öppet vatten.»

Den tvärsäkre uppfinnaren av ett perpetuum mobile och
trotsaren av tyngdlagarna tycks emellertid aldrig vidare ha
hörts av med sina epokgörande nyheter.

Handeln

var ändå skötebarnet bland näringarna. Den behövde myc-
ken omvårdnad för att väckas till riktigt liv. Gustav kland-
rade skarpt sina svenskar för att de ej visste andra vägar än
till Lybeck och andra städer vid Östersjön. Dit löpte alla,
sade han, mest i en hop och fyllde marknaden med koppar,
järn, lax, finska gäddor, smör och andra svenska varor, så
att dessa blevo »platt föraktade och lågo i träcken».! När de
svenska köpmännen, hette det en gång, med stort trängan-
de och slitande församlat en hop inländske varor, så hava de
varken ro eller lisa, förrän de bliva dem kvitt, vad heller det
kan ske med fördel eller skada; och på det sista veta då störste
parten ingen råd till att hjälpa sig, utan för armods och gälds
skull måste de då på ändalykten övergiva och fly ifrån hus,
grund, hustru och barn och allt det de äga, såsom tyvärr
exempel nog för ögon äro.»

En annan gång klagas över att präster, bönder och lands-
köpmän i Norrland, Finland, på Öland och flerstädes oskeppa
allahanda ätande och andra varor av riket, som är lax, ål,
strömming, finska gäddor, salt och torrt oxakött och fåra-
kött, packat i tunnor, och mycken annan fetalie, vilket ald-
rig tillförene eller i gammal tid sedvana varit haver; och
var som länge så tillgå skulle, då kan icke tu konungariken
till sådana utförningar göra fyllest, än mindre ett.o

1 Lågo i dyn: föraktades och förlorade sitt värde.
