EN SVENSK RÅDSHERRES SYNDAREGISTER FRÅN 1500-TALET. 571

mäktade utgöra det han honom uppålagt hade; språng så
herr Benkt till sitt svärd och rände till honom. Därest de två
dannemän icke hade varit, då hade han slagit honom ihjäl;
och när han det icke göra fick, jagade han de två män av
dörr, men denne Per stod allt på sin knä och begärde orlov.
Då bad han honom fara fanen emot; [han] stod strax upp
och gick ut. Strax böd herr Benkt, att hans karlar skulle
hava honom in igen i håret, det de ock gjorde: släpade honom
in genom dörren. Där måste han lova honom än ett par
oxar därtill och ingalunda få orlov; därmed han sig benöja
låta måste.

På hösten därefter var herr Benkt i ett gästabud på Ed.
Där blev 'han förtörnad och drog så till denne Per, befallde
reda sig mat, det han ock gjorde med det bästa han hade.
Så språng herr Benkt upp, slog honom 2 eller 3 slag på mun-
nen och böd honom att draga av sitt hemman, ändock han
alle sine utskylder utgjort hade, och sade, att han hade väl
så mycket gull och penningar, som han kunde böta honom
igen med, och ville låta slå honom ihjäl.

Item klagar Benkt i Ökneby, att för det han råkade neka
herr Benkt sin dotter, som han begärde i sin tjänst, efter
han sitt folk intet umbära kunde, så framt han sitt hemman
vid makt hålla ville, lät herr Benkt taga honom fatt och
satte honom i 8 dagar i stocken, och i 14 dagar lät han ho-
nom gå i ladan och om nätterna sitta i bulten. Och hände
det sig, att då han med två drängar stod i ladan och tröska-
de och de fingo intet dricka utan törstade flux, gingo så de
två drängar och hämtade ett ämbar vatten, därav de drucko.
Fick så herr Benkt detta veta, hade så bud efter denne före-
nämnde Benkt och slog honom 3 eller 4 slag med en gaffel
och sedan med ett vedträ, så att han aldrig sedan förmådde
lyfta rätteligen en stock upp såsom förr. Och sedan detta
allt så skett var, lät han lägga fram en mässebok och kasta-
de upp ett krucifix. Där måtte bonden lägga sin hand uppå,
och han stavade själv för honom eden, att han aldrig skulle
beklaga sig för konung Gustav eller någon annan, det ho-
nom där skett var. När han denne ed gjort hade, fick herr
Benkt honom en ung häst till att föda över vintern, den
han ock tillika med en herr Benkts oxe väl fodrade och födde
över den vinter och svälte sin egen boskap. När fodret för-
