DANSKA KRIGET 1709—1710. 39

Då satt han ändå som kommendant i Krakau och kunde
glädja hustrun med skildringar av hur han nu, som han säger,
slever en grand seigneur! på silverservis och har 6 egna
hautboister, den minsta ej större än Bengt Ludvig,” men
blåsa allt för väl. Konungen håller dem åt mig och ger mig
nu 100 riksdaler om månen? att hålla ett bord före. Han
äter ock som oftast hos mig, och alla, när de vilja fara rätt
väl, så säga de: ”Låt oss gå till lilla bocken!'»

Men den store krigarens innersta önskan är dock: »Gud
give oss fred snartlhb

Och när han ej får komma hem, längtar han efter att åt-
minstone få återuppliva bekantskapen med den bit Sverige,
som representeras av »svenskt dricka, lax och strömming.
Finge jag det», skriver han, »vore jag mycket glad, som ock
litet av min mammas brännevin.»

Barnen och deras uppfostran sysselsatte naturligtvis myc-
ket faderns tankar på lediga stunder; och vi glädja oss med
honom, när vi läsa hustruns brev från den 3 juli 1697: »Jag
och di små befinna oss, Gud ske lov, rätt väl; och kan min
ängel intet tro, huru stor och vacker den minsta" blir. Bengt
Ludvig är fuller intet så vacker, men till gengäld är han
rätt artig och talar rätt klokt och allt vad han vill. Gud
give, att vi vore så lyckliga att vara hos min lilla ängel —
jag är viss, att han skulle hava stor ro åv dem.»

Rätt ofta tänker den store och mäktige fältherren så liv-
ligt på sina små, som tulta omkring därhemma, att vi få
höra honom i sina brev till hustrun jollra med dem i deras
eget barnsliga språk. Han talar om hur han ville »putta och
tytta» (pussa och kyssa) dem och hälsar »tralell (farväl)
mammalillar med beklagande av att osilla mamma intet tan
tomsa (kan komma) till pappa».

När gossarne blivit något äldre, uppmanar han sin fru att
sätta dem till att läsa och skriva samt uppöva dem i konst-
närliga färdigheter. »Min ängel låte lära dem rita och spela
på instrument; det är ett angenämt tidsfördriv och håller

1 Som en hög herre. — ? Magnus Stenbocks tredje barn. Han var
nu 8 år och blev med tiden överstelöjtnant samt godsägare och lant-
råd i Estland. — 3 I månaden, — ? Fredrik Magnus, som nu var
årsgammal. Han blev major och lantråd i Estland och stamfader
för de i Östersjöprovinserna och Ryssland levande grenarna av grev-
liga ätten Stenbock.
