SHAN SOM VÄRT SVERIGE MURAT.0 177

boskap med över vintern. Och om I då förnimmen, att
fodret icke ville räcka till så mycken boskap, så vore det
bättre, att den bleve slaktad eller såld, uppå det att den
boskap, som i livet är, icke måtte så jämmerligen och öm-
keligen svälta, att han på det sista alldeles dör bort, vilket
varken för Gud eller människor väl försvarligit är.»

För fåraveln var Gustav särskilt intresserad. Så skri-
ver han år 1544 till ståthållaren i Kalmar län: »Efter VI
förnimme, att där på Öland är god råd att hava engelske
får, är fördenskull Vår vilje, att du änteligen Vvill förskaffa
dig en hop engelska får och synnerligen gumsar. Och kunde
"icke skada, att man kunde få intill tu- eller trehundra stycker
av dem, så kunde man bespisa mest hele landet med det sla-
get och låta de andre sedan läggas öde. Du vill ock icke
förgäta att förskriva och beställa strax med en god herde,
den där väl kunde med sådant sällskap umgås och deras
lag! granneligen visste. Och synes Oss likast vara, att samme
får bliva där söder på landet. Så må du låta rödja den före-
nämnde södre änden på landet allt intill Ottenby, görandes
där en god hage, där samme får kunde bliva uti. Så kunde
man ock låta bygga där väl täckte och mossade fårehus och
allt det som behöves, där de ock kunde behjälpa sig uti
om vintern, och förskaffa gott hö där i lador, att de ock hade
bärgning. Det såge Vi gärna, att så måtte bestyrt bliva.

Du må också underhandla med allmogen där på landet,
att de ville dock en gång skilja sig ifrån de månge vildmärrer,
som de där på landet så överflödeligen hava, och i deras
ställe förskaffa sig desse engelske får. Så tvivlar Oss intet,
att när de rätt visste och kunde handla med dem, skulle de
hava tiodubbelt mera profit? av dem än av de vildmärrer.
Så vilje Vi ock ingalunda tillstädja, sedan du kan komma
över någon mängd av desse rumpefår, att bönderne där
på landet skola hava så månge av de vildmärrer, som nu
sker, utan allenast var bonde en tolv eller fjorton stycken,
på det att fåren dess bättre betesgång hava kunna. Detta
må du allvarligen hålla allmogen före och förtälja, vad för-
del man med desamma skaffa kan.»

1 Vanor. — ? Vinst. — ? Får med stor svans.
