360 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

ute i landet, hade en stark röstvärvning för förslaget kunnat
förmärkas inom adeln. Och den 2 december skriver han,
att på adelns sammanträde inträffat en »ledsam episod av
Baron Platen, som begärde ordet för att förklara, att han
numera ansåg sig böra rösta för det kungl. förslaget!!!» En
annan ännu mer betydande politiker på samma sida, greve
Arvid Posse, hade i en serie breyv till en nära vän i slutet av
oktober och ända fram till den 12 november sagt sig vara fullt
övertygad om förslagets fall. Men den 29 november måste
han medge, att sedan han sist skrev, hade situationen under-
gått en avgörande förändring, »framkallad av den agitation,
deputationerna föranlett». Den dagen höll adeln nämligen
en stor privat överläggning, under vilken flere framstående
män deklarerade sitt »avfall.

Två dagar efter det definitiva beslutet skrev Lars Hierta i
förtjusning till en god vän en utförlig redogörelse, som på pric-
ken överensstämmer med vad man kan utläsa av de här åter-
givna vittnesbörden, vilka ju avgivits f ö r e riksdagens beslut.
»Skall jag nu säga Er min enskilda mening om vad som gjorde
susen?» säger han. »Det var deputationerna. Att
tanken att på detta sätt giva sin mening till känna, så snart
den väcktes i Göteborg, flög som en elektrisk stöt genom hela
landet, och att inom några få dagar resande kommo från
söder och norr, från östan och västam, utgjorde, skriver han
vidare, ett ovedersägligt bevis på hur djupt reformtanken
överallt trängt ned i folkets medvetande. Man begrep inom
de två högre stånden och på allerhögsta ort, vad allmänna
tänkesättet var, och kände även dess intensitet. Hierta vet
även omtala, att kungen, »just dagarna näst innan över-
läggningen började, personligen intresserade sig så varmt för
frågans utgång», att han tillkallade och med framgång påver-
kade en hel del hovmän, landshövdingar och officerare.

Så gick det alltså i verkligheten till, när representations-
reformen skulle genomföras. Och det märkliga är, att även
själva händelseförloppet var i viss mån förutsett och förut-
spått. Härom berättar riksdagsmannen prosten Schönbeck i
sina memoarer följande. Biskop Genberg i Kalmar höll på
sensommaren 1865 prästmöte. Stämningen bland de försam-
lade var ganska laddad: många voro för, men andra starkt
emot reformen. Genberg höll då, berättas det, under midda-
