REUTERHOLM STÖRTAS. 563

holm skulle få behålla den pension av 1,000 rdr, som Gustav
III en gång givit honom. Vilket ej hindrade Reuterholm
från att i »Inrikes tidningar» den 1 november 1796 — samma
dag som Gustav Adolf tillträdde regeringen — meddela
allmänheten, att Hans Maj:t på Hans Excellens Gustav Adolf
Reuterholms begäran entledigat denne från alla hans äm-
beten »samt därvid i de nådigaste och för Hans Excellens
mest tillfredsställande ordalag mot honom betygat Dess
synnerliga välbehag över de viktiga och utmärkta tjänster,
Hans Excellens under minderårigheten emot konung och
fosterland ådagalagt».

Folk som visste, hur det i själva verket gått till med Reu-
terholms avsked, hade svårt att hålla sig allvarsamma. Men
ej så den unge konungen. Han kallade Reuterholm till sig
igen och läxade upp honom för hans tidningsartikel.

Av hertig Karl hade Reuterholm ingen hjälp att vänta,
ty hertigen var nu mer rådvill och förskrämd än någonsin.
Även han hade genom sitt uppträdande vid resan till Pe-
tersburg förlorat allt inflytande över Gustav Adolt.

Så hade den då randats, den »förlossningstimma ur träl-
domens tid>», som Gustav Adolf Reuterholm förut så ofta
suckat efter. Genom hela vårt land gick ett jubel över att
ha blivit Reuterholm kvitt. »Sedan Sverige är Sverige, har
aldrig någon varit mera allmänt detesterads, skriver Nils
von Rosenstein. »Också har jag ej träffat en enda männi-
ska, som ej fägnat sig åt dess fall.»

Den fallna storheten trivdes ej längre i sitt fädernesland.
Förhållandet mellan honom och hertig Karl blev av olika
anledningar kyligare och kyligare. Reuterholm tyckte näm-
ligen, att hertigen ej med tillbörligt eftertryck lade sig ut
för sin vän hos Gustav Adolf, och han lät också Karl veta
detta. Men när Gustav Adolf äntligen blev avsatt och Karl
besteg Sveriges tron, hoppades Reuterholm åter på en äro-
full plats vid sin gamle väns sida. Han skrev nu till Karl XIII
ett brev med anhållan om att få veta, när, var och huru han
kunde bliva av Hans Maj:t mottagen. Brevet är blandat
med enträget penningtiggeri och utgjutelser av sårad egen-
kärlek över den lön, han fått »efter så många års uppoff-

! Avskydd.
