VÅRT LAND FÅR EN ORDNAD FOLKUNDERVISNING.

2Sarnabok, £f

Små fedolårande Hiftorier.
Det lydiga Barnet.

En gofe, fom gerna åt äplen, fann en gång
några tider e6 tråd. Hantog demup; men mår
gade ide åta dem, ehuru en piga, fom war i trä
gårdein, gaf lof dertil.

Nej , fade bärnet, jag måfte förft bedja mir
na fåråldrar om lof; tv, utan deras tilftånd, mil
jag ide åta dem.

Pigan fade, af de tvoro mogne, och Eunde
utan fara åtag. Ja, fivarade barnet, om de och
åro mogne , få wågar jag li&wdl icte åta. , Jag

wil heldre aldrig ita äplen, Än. gåra emot ming

förvåldrars befallning. — Iag Ffulle Ddå Hegå ec
frort fel

Faören fom under detta famtatk i tvigården.
Barner lopp genaft til honom, öch bad at få Åca
defa äplen. Nej, mic barn; fade fadren, du bör
ide åta fådan frugt, fom du finner på marken.
Det fan til Åfventyrs en giftig marte eler, eljeft
något orent fommit deruppå, foni fan wara dig
fradeligt. Men tkil belöning för din Mdnad mwir
jag låta giftva dig några, fom nyg blifvir plofa:
de af trådet.

Det fredde. Barnet gladde fig år fin byjdnad,
och fann det wara båft, acuti altiafttaga fing
föråldrars råd.

B2 Et

Ur Kronprinsens abc-bok.

11
