ÅKERBRUKET. 435

familjs arbetskrafter. Men ett nödvändigt villkor för att
småbruket skall bära sig är en duktig hustru. Av hennes
arbete och hennes förmåga att styra och ställa så väl i la-
dugård och trädgård som i hemmet beror småbrukets fram-
gång i lika hög grad som av mannens duglighet.

En fara för småbrukens bärighet är naturligtvis att göra
dem allt för små. Från fackmannahåll ha farhågor uttalats
för att man i vårt land gått för långt i jordstyckning. I Skå-
ne och i närheten av en stad eller annat större samhälle, där
småbrukaren kan få bra betalt för trädgårdsalster, kan det
nog gå att existera på en helt liten jordlapp av de vanliga
småbrukens omfattning men icke så för de många småbrukare,
som äro hänvisade till att leva den vanlige lantbrukarens liv.

En omständighet, som i hög grad bidragit till att påskynda
styckningen av större egendomar till småbruk, är bristen
på jordbruksarbetare och de stegrade löneanspråken, vilka
förorsakats av industrins ökade behov av arbetskraft och
av emigrationen. Småbruksrörelsen och arbetarfrågan stå
därför på flere sätt i ett intimt samband med varandra.
— Redan i början av 1800-talet hördes dock från en mängd
håll klagomål över bristen på dugliga drängar och tjänstefolk
och deras stora pretentioner. De starkaste drängarne togo
hellre soldattjänst, än de gingo som jordbruksarbetare,
lockade av utsikten att »kunna hemma sova och äta på rote-
hållarens bekostnad». Så heter det i en skrivelse från No-
runda i mellersta Uppland som svar på en cirkulärskrivelse
av år 1811 från landshövdingeämbetet med begäran om upp-
lysningar angående jordbrukets tillstånd. Och i ett annat
svar från samma trakt klagades det över tjänstefolkets be-
givenhet på lyx i följande ordalag: »Går här snart ingen
dräng, som icke skall hava sitt ur med vidhängande kedja
av silver, sin silverbeslagna sjöskumspipa, sina böxor av
manchester, halsdukar med spetsar, västar av engelska tyg
och flera ombyten av kläder; färgade uti indigo.»

Från Hallands läns hushållningssällskap klagades lika-
ledes över den förfärliga lyxen, som var »den orena källan»
till alla möjliga brott, såsom tjuveri, förfalskningar, rån,
mord och skörlevnad. Sorgligt var att se, hur ungdomen
använde sin arbetsförtjänst »till inköp av fickur(!), sjöskums-
pipor, silkeskläden och annan onyttig grannlåts.
