OBRAHEVÄLDE? M. M. SKAPA ETT OPPOSITIONSPARTI. 171

röst för länge sedan var slut, höjde han den i sina konst-
kritiker i Aftonbladet till skyarna, och elaka människor
aktade icke för rov att skämta med denna hans rörande
beundran för »f. d. fru Lindebergs f. d. rösto.

Litteratur: Hj. Lindeberg, Anders Lindeberg, hans liv och
verksamhet; häft. kr. 4:50.

»Brahevälde» och »sängkammarregemente>
skapa ett oppositionsparti.

reformer framkallade en opposition, som med åren

blev allt häftigare. Särskilt stark var förbittringen
mot den sida av »allenastyrandet», som bestod i att ko-
nungen ofta fattade beslut efter samråd med sina oansva-
riga gunstlingar men förbigick sina lagliga och ansvariga
rådgivare, statsråden. Besluten kunde stå i strid mot så-
väl regeringsform som riksdagsbeslut.

Karl Johan hade den egendomliga vanan att ligga kvar
i sin säng till långt fram på dagen och där utföra en god del
av sitt arbete. Och ju äldre han blev, dess längre tid tillbragte
han i sin sängkammare, därifrån han tillsammans med sina
gunstlingar utövade ett »sängkammarregemente», som ibland
gjorde statsrådet nästan betydelselöst.

När ett vredesutbrott kom på honom under ministrarnes
och statssekreterarnes föredragning i sängkammaren, kunde
det hända, att Hans Maj:t i upphetsningen sparkade både
täcke och lakan av sig.

Den ojämförligen inflytelserikaste gunstlingen var Magnus
Brahe, som av Karl Johan utnämndes till generaladjutant
för armén. På denna post inlade Brahe stor förtjänst ge-
nom att äntligen göra slut på det fördärvliga ackordväsen-
det. Sin konung var han rörande tillgiven. »Ingenting», sade
han en gång till sin intime vän hovmarskalken Nauckhoff,
sskall förmå mig att övergiva konungens person, så länge han
andas, om jag ock skulle följa honom såsom kammartjänare.»
Nauckhoff säger också om honom: »Greve Brahes tid var

l ; ARL JOHANS egenmäktiga styrelse och motvilja mot
