388 KRIG MED RYSSLAND OCH DANMARK 1788—1790.

vilket kallades att sitta på fästning. En tid därefter dog han
av en åkommen sjukdom.»

Hästesko avrättades på hösten samma år. Traditionen i
hans hemtrakt utpekar honom som »en hård och förtryckande
husbonde, en elak människa».

För den, som hyser någon misstanke om hemligt sam-
förstånd mellan Gustav III och Anjalamännen, bör Hästeskos
avrättning vara ett avgörande motbevis. Gustavs mildhet
och benägenhet att förlåta alla erkännes ju även av hans
bittraste vedersakare. Det vore då fullkomligt orimligt att
tänka sig, att han skulle ha lönat den man, som verkat för
hans planer, — med döden, när det varit en så enkel sak för
konungen att låta honom undkomma.

Katarina gav medels pennan utlopp åt sin harm över att
se sina planer på Finland gå om intet. Bland annat författade
hon ett utkast till en opera med namnet »Den stackars hjälten»,
där hon parodierade Gustav III. Motivet hämtade hon ur
ryska folksagor. Sedan bearbetades hennes utkast, utfylldes
med kupletter och arior, och slutligen komponerades musik
till det hela. Operan gavs på teatern i Eremitaget! första
gången i januari 1789 inför hovet och utländska ministrar.
Gustav III framställdes där under bilden av en ömklig liten
storskrytare, som tager på sig en avliden hjältes rustning men
måste utbyta den mot en annan av målad papp. Åtföljd
av några stallbröder angriper han en bondkoja, men en enar-
mad gubbe driver honom på flykten med en eldgaffel. Slut-
ligen skrämmer man honom med gastar och troll, så att han
skyndsamt återvänder till sin mamma.

»Ett sådant gyckelspels, säger Odhner, ovar ej den stora
Katarina värdigt. Det hämnade sig inom kort. ”Den stackars
hjälten” visade sig snart äga kraft både att kuva den mot-
spänstiga adeln i sitt eget land och att hålla kejsarinnans
stridskrafter stången till lands och sjös.»

1 Ett med Vinterpalatset i Petersburg sammanbyggt slott.
