560 DE YNGRE MÖSSORNAS TID 1765—1769.

angeläget verk påliteligare kan anförtros egna landsmän,
ty skall den, som håller sådana fruntimmer av främmande
nation hemma i huset eller nyttjar sådane manspersoner
till ungdomens undervisning, för var och en i avgift erlägga
tuhbundrade daler silvermynt.»

Även den lyx, som påkostades de döda, ville man för-
bindra genom att förbjuda likkistor av ek eller andra dyr-
bara träslag med fina heslag samt kostbara svepningar.

Det fanns dock mången, även bland verkligt förståndigt
folk, som tyckte, att raseriet mot det s. k. överflödet gick
väl långt, och undrade, om inte svenskarne ändå borde få
leva och äta så som andra civiliserade nationer. »Skulle väl
en vallmarsrock, skinnböxer, ullstrumpor, långa skägg och
hasselpåkar zira oss bättre än vår nu vanliga klädedräkt?»
frågar en samtida, som tog till orda i ämnet.

L

På näringslivets område började också nya grundsatser
göra sig gällande. Deras seger är i första rummet att till-
skriva en entusiastisk förkämpe inom riksdagen för närings-
friheten, den finske prästmannen och nationalekonomen
Anders Chydenius.

Den märklige mannen härstammade från ett prästhem
i Österbotten. I sin självbiografi tackar han Gud, att han
allt ifrån barndomen fick »lära sig att tänka i stället för att,
som de flesta barn, blott få sitt minne belastat. Däri ligger
säkerligen en god del av förklaringen till att han hela livetl
igenom blev en tänkare, som vågade begagna sitt förnuft
till att bryta med gamla fördomar.

Chydenius var en i hög grad vetgirig natur, som under
studenttiden, först i Åbo och sedan i Uppsala, »skoxade!
litet i vart:, såsom han uttrycker sig i sin självbiografi.
Särskilt var han intresserad av de matematiska och natur-
vetenskapliga ämnena. När han sedan blev präst i sin hem-
trakt, kunde han också en hel del saker, som blevo till stor
nytta i den avsides belägna landsända, där han verkade.
Sålunda var han den förste, som lyckades förmå allmogen
i Finland att låta vaccinera sina barn. Det var år 1761.
Koppympningens nytta visade sig snart därefter, då smitt-

1 Tittade.
