KARL XIV JOHAN OCH SALLENASTYRANDET?. 145

bestigning var det lyckönskningsbrev, som anlände från Gus-
tav IV Adolf i anledning av att exkonungen fått mottaga
underrättelse om sin farbrors frånfälle. Men den landsflyk-
tige konungens son avlämnade vid samma tillfälle en pro-
test till stormakterna i anledning av Karl Johans tronbe-
stigning.

En vacker majdag kröntes Karl Johan i Stockholms Stor-
kyrka till Sveriges konung. Några dagar därefter försig-
gick den högtidliga hyllningsakten ute i det fria på Lejon-
backen i närvaro av väldiga folkmassor, varvid konungen
proklamerade som sitt valspråk: »Folkets kärlek min be-
löning.» På hösten samma år kröntes han till konung över
Norge i Trondhjems urgamla domkyrka, som ej varit vittne
till en dylik högtidlighet sedan den gång, då konung Hans
lät kröna sig där 336 år förut.

x

»Man kunde inte nalkas Karl Johan utan att känna, att
man hade en konung framför sig», säger presidenten Ulf-
sparre. »Majestätet var hos honom medfött, om jag så får
uttrycka mig; det var naturligt, icke konstlat eller antaget
för ögonblicket. Oaktat jag under 16 års tid på längre eller
kortare tid varje år så ofta hade företräde hos honom! och
oaktat han alltid visade mig så mycken vänlighet och väl-
vilja, var det ändå alltid med en viss känsla av bävan, jag
inträdde till honom. Däremot, när jag inträdde och talade
med konung Oskar, gjorde det på mig ingen annan impres-
sion,” än som när jag talade med en enskild person.»

Det är Karl Johans ovanskliga ära som Sveriges regent,
att han väckt upp Sveriges rike ur dess vanmakt. Han kom
hit med ej blott sydlänningens utan — vad bättre var — den
överlägsna personlighetens eldande makt. Han kom med den
härförarbegåvning och den statsmannablick, som Sveriges le-
dande män saknat, vana som de voro vid små förhållanden,
Så har han räddat vårt land från förfall och åter givit det
en aktad plats bland Europas stater. Det är en bragd av
samma slag som en gång Gustav III:s.

Även Karl Johans fortsatta regering var i flere avseen-
den gagnerik. Den forne krigaren blev en klok och försiktig

1 I egenskap av expeditionssekreterare. — ? Inget annat intryck.
