116 GUSTAV I1III:S LYCKLIGA TID.

att kittla sina hovdamer till skrattanfall. Allt vad etikett
hette avskydde hon. Hennes enda önskan beträffande om-
givningen var att se alla glada omkring sig.

Den smånäpna lilla rococoprinsessan skulle dock snart
få göra bekantskap med livets skuggsidor. Hennes ge-

Hedvig Elisabet Charlotta. Målning av A. Roslin.

mål återtog sitt lättsinniga ungkarlsliv. Men den livsfilo-
sofi, som låg på bottnen av hennes älskvärda barnasjäl,
hjälpte henne att läka även dessa svåra sår. När hon efter
två års äktenskap såg, vartåt det lutade, anförtrodde hon sin
kära dagbok: »Skulle det hända mig detsamma som så många
andra kvinnor, får jag bära min olycka med tålamod och
