10 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

Augustin Ehrensvärd, Sveaborg och

skärgårdsflottan.
Sid. 89.

På 1746—47 års riksdag fattades beslut om anläggande av
en finsk huvudfästning med en hamn, som skulle bli station
för en nybyggd eskader av skärgårds- eller galärflottan. Denna
flotta, som bestod av mindre och grundgående fartyg, till
största delen roddfartyg, var avsedd att samverka med armén
till kustens försvar och att förebygga ett upprepande av de
förfärliga härjningarna under Stora ofredens dagar. Att dessa
blivit så omfattande, som de blevo, berodde särskilt på att
tsar Peter låtit bygga en galärflotta. En stridsduglig örlogs-
flotta var svårare att skapa i ett land, som hade så ont om sjö-
vant folk som Ryssland; men att manövrera roddfartyg var en
enklare sak, och lämpligt manskap hade tsaren tillgång till
bland de vid flodfart vana kosackerna och tatarerna.

Nu gällde det för Sverige att neutralisera denna fara från
Ryssland genom att skaffa sig en skärgårdsflotta. Ty vår
örlogsflotta var så gott som maktlös mot de ryska småfarty-
gen. Örlogsflottans djupgående segelfartyg voro avsedda för
kraftmätning med fienden på öppna havet men alldeles för
tungmanövrerade för skärgårdens många trånga farleder.

Sveaborgs och den finska skärgårdsflottans skapare, Augustin
Ehrensvärd, var son till en tapper karolin, som hade varit med
vid både Pultava och Fredrikshald och för sina militära för-
tjänster adlats med namnet Ehrensvärd. Augustin Ehren-
svärds morfar hette Mannerheim och var stamfar för en av
Finlands mest berömda ätter. Sin ovanliga matematiska be-
gåvning utvecklade Augustin under ledning av en sådan
lärare som Polhem och under en lång utrikes resa. Krigs-
konsten fick han praktiskt studera, då han erhöll tillstånd
att åren 1745—46 följa Fredrik den stores arméer i schlesiska
kriget.

Här hemma vann Ehrensvärd i så hög grad regeringens och
riksdagens förtroende, att befälet över skärgårdsflottan, såväl
