478 INOM STADSMURAR.

Med ränseln på ryggen och stav i hand vandrade gesällen
från stad till stad, tog tjänst, där han kunde, drog vidare,
när han fick lust. Svälta och frysa fick han, men han levde
ett sorglöst ungdomsliv och gjorde nyttiga erfarenbeter.

En stark stämning av vandrarglädje slår en till mötes,
när man får läsa följande medeltida ceremoniell för en gesälls
beteende på vandring. Det är en äldre gesäll som tänkes
ge en yngre dessa regler:

sUng-gesäll, jag vill säga dig hantverksvanan, när det är
gott att vandra: mellan påsk och pingst, då det är gott och
varmt och träden giva skugga, då är det bra att vandra. Så
tag då ärligt avsked av din mästare, en söndagsmiddag efter
måltiden — ty det är icke hantverksbruk att bryta upp under
veckan — och säg till din lärmästare: ”Lärmästare, jag tackar
Er, att I hulpit mig till ett ärligt handverk! I dag eller i
morgon skall jag vedergälla det Eder och de edra.” Och
säg till mästarens hustru: ”Lärmästerska, jag tackar, att I
hållit mig fritt med tvätt! Kommer jag åter i dag eller i mor-
gon, skall jag vedergälla Er det.” Gå därefter till dina vänner
och brödraskapet, tacka dem och säg: ”Gud bevare eder,
sägen intet ont på min rygg! Har du då penningar, drick
avsked med dem och vandra så med friskt mod ut genom
stadens portl

Kommer du till en vacker äng med ett päronträd på med
sköna, gula päron,! skall du icke klättra upp, utan skaka
som en stark gesäll trädet och plocka icke upp alla päron,
som falla ned, ty efter dig kan komma en annan god gesäll,
som icke är så stark som du, och för vilken det därföre är
gott att finna ett förråd. Och kommer du till en brunn och
känner dig törstig, så drick! Men lägg först av din ränsel, ty
har du den på ryggen, kan den, då du böjer dig ned att dricka,
taga övervikten och draga dig med sig. Men lägg den icke
långt från dig, ty då kan någon komma och taga den ifrån
dig och då har du mist din ränsel. Håll dig snygg när du
dricker och håll brunnen ren, ty efter dig kan komma en
annan god gesäll, som också vill dricka.

Tag åter din ränsel och gå vidare. Kommer du då till en
galge, så skall du icke vara glad eller ledsen därföre, att

t! Man kunde således vandra även om hösten.
