FLYGSKRIFTEN )DEN OFRÄLSE SOLDATEN). 49

sund gav henne ökat hopp om att så skulle ske. Hennes sista
bevarade brev till honom, skrivet den 29 december 1791,
var en nyårsönskan med den förhoppningen.

Men dödsskottet ur Anckarströms pistol gjorde slut på
dessa förhoppningar. Hon överlevde sin vän i åtta år. År
1794 återvände hon till sitt hemland, och efter nya pröv-
ningar slutade hon där sina dagar vid 75 års ålder.

Flygskriften »Den ofrälse soldaten>
sid. 600—601

är späckad med överdrifter. Men beskärmelserna över att ad-
liga ynglingar blevo fänrikar redan i vaggan äro dock ej så
överdrivna, som man skulle tro. Den för sin skönhet ryktbara
Augusta Löwenhielms! bägge söner, de blivande generalerna
m. m. Gustav Karl Fredrik och Karl Axel, blevo vid respek-
tive sju och sex års ålder inskrivna, den förre som fanjunkare
vid Lätta dragonerna — sedermera Livgardet till häst — den
andre som sergeant vid Livgardet till fot. Men så var också
Karl Axel redan år 1788, vid ännu ej fyllda sexton år, löjt-
nant och ansågs då t. o. m. mogen att föra kompani. När fri-
herre Ulf Carlson Sparre anno 1793 blev av översten för Små-
lands lätta kavalleriregemente »för sin skicklighet» — det stlår
verkligen så i fullmakten — förordnad till korpral vid rege-
mentet, var han på sitt fjärde år. Dock började han ej tjänst-
göra förrän vid — 12!/, års ålder, då han förrättade under-
officerstjänst.? Och statsrådet Karl Otto Palmstierna blev
år 1794 — vid fyra års ålder — förordnad till styckjunkare
vid Göta artilleriregemente »i anseende till Dess ådagalagda
böjelse för artillerivetenskapen samt visadt prov av goda
seder och lyckliga naturgåvor»! Och när den lovande under-
officeren nått den respektabla åldern av nio år med ty åt-
följande mogenhet och livserfarenhet, avancerade han till
kvartersmästare vid Västgöta kavalleriregemente.

1 Bd VII: 110 och 113.
? Han utmärkte sig under Karl Johans tyska och norska fälttåg
och slutade sin militära bana som överstelöjtnant.
