SDYGDENS SÅNGARE.d 275

Sitt värde kan en dyrbar sak

av hopens tycke ej förlora.

Till hopen räknar jag en del av våra stora,;
som hämtar där sin goda smak.>

Lyckad är också den fabel, som heter »Apans dom
mellan vargen och räver»:

»En varg beklagar sig, att han bestulen var.

Vi lämna det därhän — nog av, han räven stämmer.
Till apans rätt han saken drar,

där räven kontrastämning tar,

för det man oförsynt hans goda rykte skämmer.
Han stjäl likväl, det är bekant;

men vargen ljuga plär — det är ej mindre sant.>

Och nu skrika de bägge lika överljutt om sin rätt. Hur
skall apan klara sig ur detta bryderi?

»Att med en trasslig sak ej längre sig besvära,
med denna korta dom hon sig ur spelet drar:
”Med flärd och falskhet vargen far —

man bör ej flera prov begära.

Att räven stulit har, det tror jag väl ändå:
man vet, att han det hantverk övar;

och som jag lagens mening prövar,

skall man dem hänga bägge två

När Pål och Per för rätten klaga,
de kunde dömas likaså.

Om en allena plikta må,

emellan dem kan man dra strå
och ej om skälmen miste taga.»

& x
&

Gyllenborg överlevde länge sina bröder och systrar i
Apollo. Han fick bevittna den gustavianska tidens litteratur
och framstod för sångarne av detta släkte såsom »skalde-
faderm,. Men han skulle överleva både dem och deras tju-
sande monark, både Bellman, Kellgren och Lidner. Gyllen-
borgs död inträffade först 1808, just vid gryningen till en
ny tid i den svenska litteraturens historia.

Litteratur: Ivar Hjertén, Fabel och anekdot inom Sveriges
1700-talslitteratur.
