542 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

oss i den sköna Auroras brev om societetslivet på den moderna
brunnsorten. I Urban Hjärnes anteckningar om fördelningen
av medlen ur fattigbössan se vi den däremot skymta förbi i
sina paltor. Det är smålänningen Jonas Berg »med bara föt-
terna» och paralytikern Sune Sigfridson, som kravlar fram
på knäna; det är Anders Peterson med träbenet och soldaten
från Vadstena krigsmannahus, som går på kryckor. Där
möter oss också »blinda pigan», som bor i en riskoja, samt den
stackars »fotlösan» från Baggeby och många andra, om vilka
vi inte veta mer, än att de ledo av den eller den sjukdomen.
Under de sex år, som Hjärne var brunnsläkare, förde han en
läkarjournal, som ger ingående beskrivningar av de olika sjuk-
domssymptomen och vittnar om stor noggrannhet vid under-
sökningar och utfrågningar av patienterna. Även om han på
den medicinska vetenskapens dåvarande ståndpunkt ej alltid
kunde ställa diagnosen, så är detta möjligt för nutida medici,
tack vare det diagnostiska material, han efterlämnat.

Aurora Königsmarcks besök i Karl XII:s

högkvarter 1702.
Sid. 555, 558 (495, 498).

I sin biografi över general Karl Gustav Lewenhaupt har
Adam Lewenhaupt påvisat, att ett huvudsyfte med Aurora
Königsmarcks resa till Karl XII:s högkvarter var att av
konungen söka utverka vissa ekonomiska eftergifter till för-
mån för den Königsmarckska ätten, som hårt drabbats av
reduktionen, samt att lägga ett gott ord för hennes olycklige
svåger, den nämnde Karl Gustav Lewenhaupt.? Han var
en av de många, som genom reduktionen förlorat en trygg
existens och hade därför gått i främmande krigstjänst, först
i fransk, sedan i hannoveransk och tysk för att slutligen göra
en lysande karriär i August den starkes armé. Antagligen
hade Lewenhaupt sin sköna svägerskas inflytande — förut-
om sina egna förtjänster som krigare och diplomat — att

1 Han var kusin till Karl XII:s general Adam Ludvig Lewenhaupt
[Bd IV: 632 (570)] och far till den olycklige generalen Charles Emil
Lewenhaupt (Bd VI: 12—31).
