DANSKA KRIGET 1709—1710. 65

Stenbocks kurir.

Klockan fyra på eftermiddagen avsände Stenbock rytt-
mästaren Henrik Hammarberg till den ängsligt bidande
regeringen i Stockholm med det första budskapet om segern.

»Är det den vilde jägarn,
som sätter av i sträck?

Ur stugan tittar bonden
med undran och med skräck.
En mörkblå ryttarkappa
som i en blixt han ser,
pistoler, älghudskyller —

en kronans officer.

Av Skånes våta Jera

hans dräkt är fullbestänkt,
ur Smålands gråstenshällar
hans fåle gnistor sprängt,

på Roxens tärda isar

han nyss för livet stritt,
bland Sörmlands hala backar
nu brusar fram hans ritt.

Den forne nummerhästen,

av skum och blod betäckt,
tycks gripen av en iver

med ryttarens i släkt.

Han också stått i ledet

och offrar glad sin hud

för att i morgon bära

till Stockholm Stenbocks bud.

Ja, vissten I det bara,

i Sveriges spridda tjäll,
där bön om seger sändes
med psalmen upp i kväll!
I djupt försagda hjärtan,
ja, anaden blott I,

vad dessa hovar sade,
som dånade förbil —

För första gång på länge
göt Mars-sol ut sitt gull
på Stockholms stad, då vakten
fick brått vid Södertull.
