OM SANKTA KATARINAS SKRINLÄGGNING. 185

syn. Och sedan ärkebiskopen med ljudlig stämma tagit
upp: ”Veni, Sancte spiritus”, fortsatte alla klerkerna med jubel
och knäfall ända till slutet, medan biskoparne i sina händer
höllo rökelsekar med rökelse till en söt lukt.

Men när graven var öppnad och kistan med benen upp-
tagen samt upplåten, lyfte herr ärkebiskopen först upp huvud-
skålen och lade den i ett för densamma avpassat kärl, därefter
käken eller hakan, som han insatte i ett kristallkärl, och
slutligen inpassade han underarmen i en arm av förgylt
silver. Och då det befanns, att ej flere särskilda relikgömmor
funnos iordninggjorda, lyfte herr biskop Henrik av Linkö-
ping upp de särskilda helgonbenen och räckte dem till herr
ärkebiskopen; och herr ärkebiskopen lade dem vart och ett
till en början i ett enkelt rött skrin. Därefter satte han slut-
ligen själva skrinet i ett större och ståtligare skrin, förfärdigat
av silke, silver, guld och ädelstenar, under det att biskopar
och klerker med underbar andakt samfällt sjöngo sången
”Preciosi sancti Dei' och ”Regnum mundi'. Därefter fort-
satte systrarna omedelbart med jublande stämma sekvensen
om samma Sankta Katarina och sjöngo den ända till slut.

Emellertid buro herr Sten Sture, Sveriges rikes förste och
dess segersälle riksföreståndare, jämte övriga herrar och de
närvarande av rikets råd själva skrinet jämte Sankta Katari-
nas huvud ända fram till högaltaret. Sedan tog herr Sten
Sture kärlet med huvudet, och övriga riddare togo upp själva
skrinet att bära det. Och så, med klerkerna och biskoparne
främst, gick processionen först inne i kyrkan och sedan ut
och omkring hela griftegården, i fröjd och gamman under
folkmängdens enstämmiga jubel och glädje; och de sjöngo
Herren en ny sång. ,

Sedan sålunda processionen hållits och alla åter kommit
in i brödernas kor, slutförde herr ärkebiskopen med höghet
och kraft högmässan om Sankt Petrus med kollekten om
Sankta Katarina tillagd. När detta sålunda förrättats, ut-
trädde alla samtliga i den ordning, vari de därinne mot-
tagits.

Att anmärka är vidare, att herr biskopen i Linköping på
själva dagen för ovan sagda skrinläggning, under högmässan,
höll en predikan för folket på landets mål, stående innanför
gallren till brödernas kor på en hög predikstol.»
