40 SVENSKT FOLKKYNNE UNDER STORMAKTSTIDENS DAGAR.

Så ingöts nytt blod i den svenska samhällskroppen. Ras-
blandning anses ju under vissa förutsättningar förbättra
släktet, och antagandet synes vara bestyrkt genom en del
erfarenheter från det dåtida Sverige.

Några utlänningars intryck av stormakts-
tidens Sverige och dess folk.

Kvalfyllda sjöresor till Nordanlanden.

Stockholm som bestämmelseort fick Ogier genast i :

början pröva på en svår storm, som tvang honom att
soffra åt Neptunuss. Men sedan resenärerna lämnat Kalmar,
fingo de det härligaste väder, och man fägnade sig åt anblic-
ken av den ryktbara ön Jungfrun i Kalmar sund, om vilken
sjömännen förtäljde, att på klippans topp skulle finnas en
sjö med svart vatten och svarta fiskar, vilka ingen kunde äta
utan att bli sjuk.

Det vackra vädret varade emellertid icke länge. Mitt i
natten utbröt en förfärlig höststorm. Skutan skakade och
darrade, som om den varje ögonblick skulle lossna i sina
fogningar. Det ven i tackel och tåg, och brottsjöarna slogo
högt över däck. »Vid midnattstidemn, heter det i fransmannens
dagbok, »kom en fruktansvärd by över oss; en väldig våg
slog över däcken, och på ett ögonblick fylldes våra kojer av
vatten.

Denna brottsjö skrämde plötsligt upp alla; vår trum-
petare skrek gällt och förtvivlat, att vi alla gingo till botten,
och de andra jämrade sig och stönade, åkallade Gud och hel-
gonen och klagade över det olycksöde, som fört dem hit.
Vår präst kom ut ur sin koj och begav sig till ambassadören,
som han gav absolution. Därefter ägnade han sig tåligt åt
oss andra; alla biktade sig, och vi omfamnade varandra samt
bådo varandra om förlåtelse för möjliga oförrätter.

PÅ sin seglats från Köpenhamn i november 1634 med
