122 KARL XI:S FÖRMYNDARE.

utmärkt väl politiska frågor och är synnerligen väl under-
rättad om Europas politiska förhållanden.» De la Gardie
skulle snart söka spela sin store företrädares, Axel Oxenstier-
nas, roll, men därtill saknade han både begåvning och
ihärdighet. För honom var huvudsaken att synas regera,
ej att bära regeringsbördan. Någon verklig statsman blev
han aldrig, ty han förmådde ej sätta upp för sig ett högt
mål att sträva till. Och livets prövningar hade ej satt stål
i honom. När nya motgångar kommo, stod han där hjälplös,
blott klagade.

Från sina förläningar ansågs han ha en årsinkomst av
över !/2 million kronor i vårt mynt. »Men han är», skri-
ver Magalotti, »den sämste hushållare och den störste slö-
sare i världen, håller en talrik betjäning, ett stort bord
och ger ut stora summor för sitt bohag, sina trädgårdsan-
läggningar och byggnadsföretag — det säges, att han samti-
digt håller på att bygga på fyrtio eller femtio olika stäl-
len.» Följden blev också, att han satte sig i skuld för stora
summor. »»Mem, fortsätter vår sagesman, »det gör honom
föga bekymmer, därför att man i detta land icke har någon
utväg att få betalt av en person i hans samhällsställning.
Han står i skuld hos åtskilliga köpmän i riket, hos sin syster,
som är förmäld med riksamiralen, och man säger även hos
greve Königsmarck — med ett ord : han har att betala till
litet var.»

Karl Bonde, som i sina »Anekdoter till svenska historien»
prisar rikskanslern för vältalighet och »ett härligt utvärtes
anseende», ' talar också om hans bristande fasthet i viljan
och hans slösaktighet, som gjorde honom i stånd att »för-
tära hela konungariken, där de hade varit i hans väldes.

Slöseri och äventyrspolitik.

Ett sällsamt försök att skaffa kronan och på samma
gång enskilda rådsherrar inkomster var den expedition,
som år 1663 under amiral Sjöhielms befäl sattes i gång
mot »turkar och morer» i syfte att vsuppspana och attac-
kera någre turkiske skepp och farkoster på vidavlägne
orter och där de minst sig någon fara tilltänka». Därigenom
skulle man ej blott vålla bemälde sjörövare och de kristnas
