696 POLITISKA FÖRHÅLLANDEN PÅ GUSTAF V:S TID.

sherrskapshus» med verandaåbäken i Göteborgs skärgård.
Huruvida de innesluta de mycket beryktade två fortepianona
må lämnas osagt. De tillhöra sannolikt mera de elaka ryk-
tenas värld än verklighetens.

Det ekonomiska uppsvinget för våra storsjöfiskare in-
trädde egentligen år 1917, då tyskarne, som själva voro
avstängda från sina fiskeplatser, betalte nästan vad som
helst för allt ätbart. Högkonjunkturerna stego ytterligare
därigenom, att västkustfisken även här i landet fick ersätta
stora delar av förut mera vanliga födoämnen. Fiskets hög-
konjunktur motvägdes dock i ständigt växande grad därav,
att alla förnödenheter för bedrivandet av detta näringsfång
kolossalt fördyrades.!

Den högsta nettobehållning på sillfiske, som man känner
till under någon säsong, var omkring 8,000 kronor pr man.
Och det var ju ganska vackert även i en tid, då penning-
värdet sjunkit ofantligt och alla förnödenheter kostade
flere gånger så mycket som förr. Men hade dessa havets
arbetare inte gjort så pass stora vinster under de goda åren,
så skulle det snart ha varit slut med dem, när de onda åren
kommo. Och de började redan med fiskesäsongen 1919—20.
I likhet med så :många industriidkare hade våra fiskare
räknat med att högkonjunkturerna och den ivriga efter-
frågan på deras produkter skulle stå sig en längre tid framåt.
Även de slogo sig olyckligtvis på utvidgning av rörelsen
och lade sig till med nya båtar för en 40—50,000 kronor
stycket. Så kom i och med »fredskrisen» bakslaget hastigare
än uppsvinget på sin tid, och de som lagt ned sina bespa-

1 Man kan förstå, vad det betydde, när priset på ett fat motorolja
sprang upp från omkring 30 kronor till över 1,000, ja på sina håll fick
betalas med 1,500. Och märk, att det i medeltal gick åt två fat om
dagen till varje vadlag!

Det lät onekligen storståtligt, när man fick höra talas om ett vadlag,
som i det första kast, det gjorde med vaden, under det lukrativa siliåret
1917—13, fick upp sill för 16,000 i:ronor. Men hur många var det väl,
som hade sådan tur? Vadlaget i fråga gjorde även i fortsättningen
flere goda fångster. Men så förlorade de vaden — det är lätt gjort
i storm och tjocka —, och en ny vad kostade på den tiden en 30,000
kronor. När fiskesäsongen var slut och alla omkostnader betalta,
hade kompanjonerna 150 kronor per man i behållning efter 7 å 8 må-
naders strävsamt och livsfarligt knog i vinterköld med döden lurande
på sig.
