188 ÖRLIG, PEST OCH HUNGERSNÖOD.

Tio dagar därefter, då fartyget redan låg på Stockholms
ström, voro fyra rodderskor, som avhämtat passagerarne,
döda. Men ingen tänkte då, att det var pesten, som man fått
i faggorna. Och när man väl började misstänka, att så var
förhållandet, undveko myndigheterna i det längsta att be-
nämna sjukdomen med dess rätta namn för att ej stoppa
stadens sjöfart.

Först den 9 augusti finner man att pestfaran är föremål
för överläggningar inom collegium medicorum i anledning av
en påstötning från regeringen, vilken fått höra misstänkta
rykten gå i staden. Nu blir en apotekare från Ladugårds-
landet uppkallad i kollegiet, och han förmäler, att en del
folk dött där ute — »särdeles nu nyss åtskilliga hos en glas-
mästare mitt över honom» — men av vilken anledning vet
han ej. Av folk, som varit inne i hans apotek för att köpa
medikamenter, har han dessutom hört, att åtskilliga perso-
ner i andra trakter av staden hastigt insjuknat och dött
soch vid benen samt föttren haft bruna och svartaktiga böl-
ders. Det oaktat tillägger protokollet, att »som sådant intet
beviste någon grasserande pestilentia, blev beslutet att än
vidare härom förnimma och sådant sedan Kungl. senaten
tillkännagiva». Och så lät man en dyrbar tid förgå i overk-
samhet.

Men en dag kommer en skräddare, boende i det illa beryk-
tade glasmästarhuset på Ladugårdslandet, upp till Urban
Hjärne och berättar, att hans hustru ligger illa sjuk, sha-
vandes i ljumsken en öm och stor bölda», och att i samma
gård redan tio personer dött efter blott tre dygns sjukdom.
Nu beordras tre läkare och den förut nämnde apotekaren att
undersöka det misstänkta huset »för att förnimma, om sant
vore, att detta huset vore med någon pestilentialisk sjuk-
dom besmittat».

Vid kollegiets nästa sammanträde, den 19 augusti, avge
de tre medici sin berättelse av innehåll, att de funnit hus-
värden-glasmästaren liggande med en böld i högra ljumsken
»av färg rödblå och så lång och bred som en hel hands, Hustrun
hade nyss tillfrisknat, men både lärpojken och hans broder,
pigan och tre barn hade dött. Två av dem stode obegravda
på grund av medellöshet. Hos grannen, brocksnidaren, vore
en piga och tre barn döda, och uppe i nattstugan låge en
