438 SVENSKA NÄRINGSLIVETS UTVECKLING.

läns kungl. hushållningssällskap 1814-—1914: 2
delar.

S. J. Kardell, Jämtlands läns kungl. hushållnings-
sällskap 1817—1917: 2 delar.

Hjalmar Heden, Västernorrlands läns kungl. hus-
hållningssällskap 1805—1904: 2 delar; häft. kr. 4: —

Paul Hellström, Norrlands jordbruk (Norrländskt
handbibliotek VI); häft. kr. 10:—.

A. P. Andersson på Bohyttan, Minnen och håg-
komster; häft. 75 öre.

Erik Modin, Gamla Tåsjö. Anteckningar om hem-
bygden; häft. kr. 5: —

Nils Wohlin, Den svenska jordstyckningspolitiken
i de 18:e och 19:e århundradena.

H. Juhlin-Dannfelt, Det lilla jordbruket och för-
utsättningarna för dess framgång (Läsning för svenska
folket 1914).

Sigurd Svensson, P. J. Rösiö; häft. 50 öre.

Trädgårdsskötseln

är vid sidan av hemslöjden jordbrukarens mest givande
binäring. Vid 1800-talets början funnos i allmänhet träd-
gårdar endast vid de större herrgårdarna, och bönderna
hade vanligen icke ens så mycket som ett par frukt-
träd. - Hushållningssällskapen togo emellertid snart nog
saken om hand och anlade  trädskolor för såväl frukt-
träd som andra träd. Snart kunde man börja att gra-
tis utdela frukt- och prydnadsträd till mindre bemedlade.
Visserligen svarade ej alltid resultatet mot det vackra syf-
tet, ty flere jordägare planterade träden på olämpliga stäl-
len, och andra vanskötte sina trädgårdar; men säkert är dock,
att mången vacker liten plantering aldrig skulle ha kommit
till, om ej hushållningssällskapet lämnat träden gratis. Ett
uppryckningsmedel äro också de trädgårdsutställningar, som
då och då anordnas. De ge bevis på vad en duktig och in-
siktsfull jordbrukare kan åstadkomma på detta område.
De största inkomsterna tagas naturligtvis ur de rena han-
delsträdgårdarna, vilka mestadels äro förlagda i närheten
av större städer, där avsättningsmöjligheterna äro bäst.
