EN UTRIKESPOLITIK, RIK PÅ FÖRÖDMJUKELSER. 533

sådana förhållanden kunde ingen vidare utbetalning av sub-
sidier komma i fråga.

Nu var det slut med Reuterholms morskhet mot »käringen».
Han försäkrade henne, att det där med konungens giftermål
aldrig skulle bli något av, och i stället tog man återigen upp
underhandlingarna om äktenskap mellan Gustav Adolf och
Alexandra. |

Men nu var Katarina inte så lätt att blidka som förra
gången. Hon höll sig mycket stram och lät förstå, att hon
uppfattade uppskovet med den mecklenburgska förlovningen
som ett »aprilskämt». Något giftermål mellan svenske ko-
nungen och hennes sondotter kunde inte komma i fråga,
menade hon, eftersom månggifte ej vore tillåtet i Sverige.

Men hur det nu var, så blev den mäktiga kejsarinnans
ton småningom fogligare. Hennes tvivel på svenska rege-
ringens uppriktighet tog sig dock uttryck i att att hon satte
som villkor för en försoning, att Gustav Adolf och hertig
Karl skulle själva komma till Petersburg och avsluta under-
handlingarna: alltså en formlig vallfärd för att vinna för-
låtelsel Det var dock för starkt för de bägge kungliga per-
sonerna. Men på sommaren 1796 sprang den franska alli-
ansen fullständigt sönder, och då var det ingen svår sak för
Reuterholm att övertyga den lättledde hertigen, att han ej
mer hade något val. Det var följden av hertigens och hans
gunstlings lättsinniga spel med sitt lands välfärd. Och det
var sannerligen mer tur än skicklighet, att följderna därav
ej blevo ännu mera beklagliga. Reuterholm talade pate-
tiskt om botgörarfärden såsom en god gärning, åsyftande att
förekomma blodsutgjutelse och att »hindra fäderneslandets
olycka och sina förfäders gravar ifrån att brännas och
vanärasal

Men nu gällde det att få den unge konungen med på saken.

Gustav Adolf hade ingenting emot att bryta förlovningen
med den mecklenburgska prinsessan, ty hon var — åtmin-
stone enligt somliga sagesmän — ovanligt ful och såg ut som
sen påklädd piga». Säkert är, att hon var sned, vilket tycks
ha varit ett familjefel. Hennes farmor var så illa växt, att
hon gick nästan dubbel, och ännu sämre var hennes farfars
syster konstruerad. Hennes far, hertig Fredrik Frans, var
ej heller ägnad att tillvinna sig den unge svenske konungens
