152 HOVPARTIETS REVOLUTIONSFÖRSÖK.

vakthållning. »Det var, skriver ett ögonvittne, »en charme att
se största delen av vår unga adel och officerare med modiga
och glada ansikten rida eller gå gata upp och gata ned hela
nätterna igenom. Flera råder, generaler och andra herrar
patrullerade även långt in på nätterna.»

Den 16 juli 1756 dömde ständernas kommission enhälligt
grevarne Brahe och Horn, kaptenerna Puke och Ståhlsverd,
de tre häktade underofficerarne samt f. d. hovlöparen Angel
såsom riksförrädare till förlust av liv, ära och gods.

De dömda inkommo alla till ständerna med böneskrifter
om förskoning från livsstraffet. Ingen kunde nu med döden
för ögonen vara ödmjukare än den förut så högmodige Brahe.
Han börjar sin böneskrift med vältaliga ord om »ett blödande
sinne, ett bristande hjärta, darrande hand och med sorgetårar
utspätt bläck», varmed han ville betyga sitt ovödmjuka för-
troende för riksens höglovliga ständers medlidande ädelmod.
Min hederliga släkt,, säger han, omina förfäders städse gjorda
tjänster, mina forna vänners ynnest äro blevne mig nu en
så odräglig börda, att intet, utom riksens höglovliga ständers
barmhärtighet, densamma hjälpa kan att något bära.» Och
han slutar med att överlämna sig och de sina »uti riksens
höglovliga ständers milda sköte».

Vid samma tid inlupo emellertid till regeringen tidender,
som gjorde slut på varje förhoppning om mildring av straffet.
Landshövdingen i Stora Kopparbergs län avsände nämligen
ett ilbud med underrättelse, att på flere ställen inom länet
tryckta upprorsskrifter blivit utspridda med uppmaningar
till allmogen att mangrant tåga till Stockholm såsom »makt-
ägande ständer» för att försvara konungen och alla välsinnade
riksdagsmän. Det påstods, att konungen och drottningen
voro i arrest och de redligaste riksdagsmän med bojor belagda:
ode bastas, de bindas, de måste i ett gruvligt fängelse förfara,
att den frihet och säkerhet, som de byggt uppå, ej var annat
än en mun full av väders. Allmogen borde ofördröjligen skynda
till deras räddning, och det utlovades, att den socken, som
först bröte upp, skulle få 150,000 daler k. m. av de arreste-
rade.

För övrigt tecknades Hattarnes välde allt sedan 1739 i de
svartaste färger. Man uppfriskade minnet av deras olyckliga
ryska krig, som visat, hur de sålt sig och Sverges folk åt
