EPILOGEN TILL )SLAGET VID KRINGEN)». 357

männen.! Endast 18 man skonades till livet. Av dem blevo
de flesta instuckna i den norska hären.

»Ei nogen levende Siel kom hjem,

som kunde sin Landsmand forteelle,

hvor farligt det er at besoge dem,
der boe blandt Norriges Fielde»>,

heter det i folkvisan om »slaget vid Kringen».

Kung Kristian belönade länsmannen och två bönder vid
Kringen med att skänka dem några kronohemman till evärd-
lig besittning »för deras trohet, nit och mannamod», såsom
det heter i gåvobreven. Enligt sägnen skall även den lurblå-
sande jäntan ha fått en gård till belöning.

Minnet av »slaget vid Kringen» lever ännu bland traktens
befolkning i både sägen och sång men utbroderat med många
ohistoriska detaljer och överdrifter. BIl. a. heter det i den ovan
citerade folkvisan, att skottarne begingo många meningslösa
grymheter, att de »skändade och brände, var de drogo fram
och skonade varken åldringen eller barnet i sin moders sköte».
Sägnen om dessa grymheter har vederlagts genom en rela-
tion av den norske ståthållaren till den danske rikskanslern,
enligt vilken skottarne »under sin marsch absolut icke vare
sig bränt, dödat eller gjort någon åverkan»

+

Meningen var från början, att skottarne skulle ha anslutit
sig till en styrka på 800 man, som den nederländske fortifika-
tionsofficeren Monickhouen, i svenska källor även kallad
Mönnichhofen, hade värvat i sitt hemland. Gustav Adolf,
som förut hade blott el! regemente av utländska legosoldater
i sin tjänst, kände sig underlägsen sin motståndare, som för-
fogade över nära 18,000 man värvade engelska, franska och
tyska trupper.

2 Intrycket av de norska böndernas beteende mildras något, när
man ser det mot bakgrunden av ett annat exempel på den tidens krig-
föring. Ett halvt år förut hade den danske kommendanten på Nya
Lödöse blivit tvungen att ge sig på nåd och onåd åt svenskarne, efter-
som de utländska legosoldaterna i garnisonen gjorde myteri mot honom.
De främmande officerarne gingo i svensk krigstjänst, men de danska
soldaterna jämte en del beväpnade bönder och norska soldater blevo
inspärrade i stadens kyrka och arkebuserade dels i templet, dels på
kyrkogården.
