MEDELTIDA FOLKVISOR. 605

Herr Olof han red, men gullsadelen flöt,
herr Olof han sjunker till havsfruens sköt.

Och när som han kom på havsfruens gård,
därute mot honom havsfruen står.

»Välkommen, välkommen, ung Olof till mig!
I femton år haver jag väntat på dig.

Men var är du född, och var är du buren,
och var haver du dina hovkläder skuren?> —

»På kejsarens gård är jag födder och buren,
och där haver jag mina hovkläder skuren.

Och där haver jag min fader och mor,
och där har jag syster, och där har jag bror.

Och där har jag åkrar, och där har jag äng,
och där står uppbäddad min bruaresäng.

Och där haver jag min fästemö tro,
med henne mig lyster att leva och dö.> —

»Och hör, ridder Olof, kom följ nu med mig,
drick ur min sölvkanna det klaraste vin!

Var är du nu född, och var är du buren,
och var har du nu dina hovkläder skuren?» —

»Jo, här är jag född, och här är jag buren,
och här haver jag mina hovkläder skuren.» —

»Var har du nu fader, och var har du mor,
och var har du syster, och var har du bror?» —

»Jo, här har jag fader, och här har jag mor,
och här har jag syster, och här har jag bror.» —

»Var har du nu åkrar, och var har du nu äng:
och var står nu bäddad din brudesäng?
