84 FRIHETSHJÄLTEN BLIR REFORMATOR.

gjorde dock konungen för sankt Antonii bröder på Tiveden.
De hade nämligen stor tunga »av daglig gästning och stor
förtäring, som de dagligen kosta på vägfarande folk, som
städse draga utöver skogen», och oför den långa vägs skull,
som bär till nästa bygd på bägge sidors, var det nödvändigt
att där ha härbärge. Därför fingo dessa munkar konungens
tillstånd att »vara ute efter deras bärgning 12 veckor om
vintern och 8 veckor om sommaren, var som helst deras pri-
or dem förskickandes varder; och skola de predika rena Guds
ord och hava sig skälige med ord och gärningar i en tuktelig
umgängelse och gott efterdömelse, var som helst dem händer
att komma.»

Munkar och nunnor voro emellertid en ständig källa till
oro för konung Gustav, som fick alltför många bevis på deras
benägenhet att »ingjuta påveväsen uti de oförståndige bönder».
Det verkade lugnande att se det ena klostret efter det andra
bli tomt, därför att klosterfolket, såsom konungen en gång
uttryckte sig, »lärt besinna, att med klosterleverne icke är
så mycket helighet, som de mente,. Då fick konungen för-
nöjelsen att samla till sig allt som där fanns av »sölff> och
andra dyrbarheter. Och »om där vore några sköne sammets-
korkåpor», skriver han vid ett sådant tillfälle till sin befall-
ningsman, »dem må du väl hava hit, dock att där icke gjordes
stort rop utav varken om ett eller annat, när det utföress.
Men mindre värdefulla korkåpor kunde han »skifta och dela
ibland de fattige bondekyrkor där omkring äro».

Sist av alla kloster upplöstes den heliga Birgittas skapelse
[ Vadstena, vilken ägde bestånd ända till år 1595.

&

På kyrkans världsliga makt i Sverige gjorde Västerås”
riksdag ett brått slut för alla tider. »De väldige bispernes»
tid var ute. De måste till konungen överlämna sina fasta
slott och med honom överenskomma om en viss avgift att
utgå till denne av stiftets inkomster. Linköpingsbispen skul-
le t. ex. erlägga 3,000 mark danska och två läster smör,
»väl förvarat och packat.

Det var icke med Hans Brask som det avtalet gjordes.
Han hade ej kunnat uthärda den nya onda tiden, när han
