BÖR ARBOGA MÖTE 1435 BETR. SOM VÅR FÖRSTA RIKSDAG? 199

Meningsskiljaktigheterna mellan Carlsson och Weibull ha
sedan tillspetsats i en skarp polemik dem emellan. BIl. a.
opponerar sig Weibull mot Carlssons bevisning för att unions-
brevet under Margaretas och Eriks tid verkligen betrakta-
des som rättsgiltigt. Han kan på sin höjd medge, att än
Erik, än stormännen åberopat sig på vissa av dess bestäm-
melser, men blott på sådana, som för tillfället kunnat tagas
till intäkt för deras egna syften.

Bör Arboga möte 1435 betraktas som vår första
riksdag?
Sid. 394.

Länge har det varit nära nog en dogm, att bönderna
för första gången varit representerade på Arboga möte,
vilket därför också räknats för vår första riksdag. MHelt
nyligen har emellertid Gottfrid Carlsson påvisat, att denna
hävdvunna åsikt ej har bättre stöd för sig än en godtycklig
textändring i Engelbrektskrönikan, den skrift som
innehåller den enda bevarade källuppgiften om mötets karak-
tär. Det heter där om överenskommelsen att hålla möte
i Arboga för val av regent:

»Alle skulle tith tha faric:
biscoppe, prelata, riddere oc swcena,
köpstadzmen af riket mena.»

De kritiska orden, de på vilka frågan om den svenska
riksdagens anor hänger, äro de tre sista: »af riket mena».
I själva verket ange dessa ord blott, att frälsemän och bor-
gare inkallades »från hela riket. Detta blir så mycket
tydligare vid en jämförelse med Engelbrektskrönikans be-
rättelse om ett annat Arbogamöte, som hölls på nyåret 1436,
och där Erik blev villkorligt avsatt. Om detta riksmöte
säger krönikan:

»Tijt sculle tha koma alla:
biscoppa, prelate, riddare oc swena,
köpstadzmen oc alla meena.»

Med uttrycket »oc alla meena» förstås pålagligen, att även
menige man, allmogen, var representerad, och 1436 års Arbo-
