GUSTAV ADOLFS FRAMTIDSPLANER FÖR HANDEL O. SJÖFART. 245

av de skeppsbrutna lyckades dock efter många vedermödor
taga sig hem till Sverige igen. De kvarvarande fingo slutligen
på ett mindre fartyg lämna ön, men följande dag anhölls
skutan av en fransk fregatt, som tvang dem att följa med
till den franska ön S:t Croix, där ett ännu värre öde förestod
dem.

»Då vi till lands kommo», skriver en av de olyckliga i ett
brev till rikskanslern år 1651, »mötte oss guvernören med
sina soldater uppå stranden, ropade och skriade, säjandes:
”Kvinnfolk behövas väl här uppå landet. För dem uti fortet!
Lät si på dem o. s. v.» Samtliga fångarna blevo inspärrade
och berövade de pengar och värdesaker man ytterligare kunde
hitta hos dem. Kvinnorna hade ännu kvar en del dyrbarhe-
ter, insydda i sina kläder; och då guvernören kom underfund
därmed och de vägrade att lämna fram dem, lät han »taga
först den ena, så den andra och skruvade deras finger med
pistolalåsen, att naglarna gingo av». Sedan pinades de ytter-
ligare på flere sätt, tills de lämnade ifrån sig allt vad de
förut lyckats rädda undan sina plågoandar. Medan de stac-
kars offren »sropade och skriade, gingo gubernatorn med de
andre frantzoserna där omkring, skrattade och fyllde sig
med brännevim. En del av svenskarne blevo därefter slagna
i bojor, och en del sändes hit och dit på ön att arbeta. Efter
blott några veckor hade de flesta av dem dukat under för
sjukdomar och lidanden.

Till de överlevandes lycka fick en holländsk skeppare, som
seglade i dessa farvatten, höra talas om deras elände och
ställde om, att en farkost sändes från den holländska ön S
Kristofer och avhämtade dem. Men då funnos ej flere kvar
i livet än en man, två kvinnor och två barn, och av dem dogo
både kvinnorna och barnen under färden eller strax efter
ankomsten till S:t Kristofer. Den ende överlevande av de
24 personer, som blivit förda till S:t Croix, fick medfölja den
förut nämnde holländske skepparen till hans hemland, var-
ifrån han i ett brev till Sverige gav den skildring av emi-
granternas vedermödor, som här ovan återgivits. Av de 140
passagerarne lyckades ett 90-tal taga sig hem igen. De öv-
riga funno sin grav på de Västindiska öarna. Sådant öde
fick den nionde i ordningen av de svenska expeditionerna
till Nya Sverige.
