308 HUR VÅRT FOLK FICK KRAFTER ATT BÄRA KRIGSBÖRDORNA.

och kastade i källan och således skämde bort deras vattu-
bordv. Den argsinta kvinnan dömdes att stå i vapenhuset tre
söndagar och hennes man att ligga i prubban i 8 dagar. Bägge
parternas oskickliga leverne skulle kungöras från predik-
stolen.

Länge dröjde det ej, förrän församlingen begärde att bli
av med sin oduglige kyrkoherde. Han blev också avsatt
och hamnade slutligen på fattighuset.

I Ramnäs fanns också en själaherde, som var mycket
försumlig i sitt ämbete. Men han undskyllde sig med att han
var sjuklig. Mannens privatliv beskrives i protokollet
sålunda: »förer ett oskickeligit hushåll med dryckenskap och
ölsäljande till sine åhörare. Håller sin son, som är en dråpare,
hemma, som ligger i dageligt horeri och haver tre oäkta
barn gjort.» Mot dessa anklagelser kunde prästmannen in-
genting genmäla. Han dömdes ämbetet förlustig på ett år
och ålades att driva sonens shorkona» sin kos samt låta skriva
den vanartige bängeln som knekt.

En slarvig själasörjare var även kyrkoherden i Norberg,
som av sin kaplan anklagades bland annat därför, att »någre
lösa konor om 3 och 4 oäkta barn lidas i byn. Låter döpa
oäkta barn med lika ära som äkta och låter dem få store
klockan. Löse bolare gå i kyrkan utan att först ha gjort bot
och bättring.» I kyrkan fick folk slöpa ut under predikan och
hundarna rivas». Kyrkoherden fick böta ett skeppund stång-
järn.

Prästen i Hed, som var utfattig, hade sålt öl och brännvin,
varför han fick böta.

En annan prästman dömdes att sitta halvannan veckaiprub-
ban, därför att han vöverlastad steg till altaret och sjöng fels.

Herr Israel Dalander i Oret var också en mycket skröplig
själasörjare, som försummade sitt kall, var »oskickelig i sitt
leverne med drinkeri och andre förargelsers» och därtill »en
edebuker, som alltid missbruker Guds nammn. Han »vistas
ofta vid Berget hela veckan och där fyller sig intill lögerda-
gen». — Dalander erkände, vad som lades honom till last.
Tills vidare fick han sitta i prubban tre veckor; därefter blev
han avsatt.

Kaplanen i Skedvi bekände sig ha gjort hor och begärde
att få sitt straff. Han skulle med ris i handen åter intagas i
