RAMLÖSA HÄLSOBRUNN. 79

aldrig någon möda, ej ens för den fattigaste av sina patienter,
fastän han själv ständigt var sjuklig och svag. Hans like
såväl i läkarbegåvning som i uppoffrande hjälpsamhet var
Eberhard Rosenblad, som från 1760 i ej mindre än 36 år
var brunnsläkare i Ramlösa.

Så småningom blev Ramlösa samlingsplatsen för allt vad
Skåne hade av förnämt och rikt folk. Varje sommar tillbragte
societeten några veckor där. Men brunnskuren blev för dessa
gäster egentligen detsamma som en oavbruten karneval.
Traktens vackra promenadplatser vimlade då av damer i
utsökta toiletter, av stolta ryttare och frustande spann.

Ett av lockbetena för denna publik var »Nummer 4», ett
spelhus med sitt gröna bord, där man kunde få se ansenliga
högar av guld omsättas, ej minst av danskar, som i mängd
kommo dit för att fresta lyckans gudinna. Långt in på natten
höllo passionerade spelare med av spänning blossande an-
leten på vid rouletten, medan en mängd nyfikna stodo om-
kring. Men när de sedan efter allt nattvak och all själsspän-
ning kanske konstaterade, att de voro ruinerade män, då
sökte de gärna ensamheten i »Filosofiska gången», en lång,
dunkel promenad, som var tillhåll även för andra enstöringar,
såsom hypokondriska sjuklingar och kärlekskranka stackare.

Vid denna tid bekläddes posten som brunnsläkare av
professor Eberhard Munck af Rosenschöld, vårt lands
ypperste läkare under förra hälften av 1800-talet. Även
i honom hade de fattiga en aldrig svikande vän. Dem hjälpte
han utan ersättning men tog i stället ut så mycket mera av
de rika och tillämpade alltså den sunda grundsatsen att låta
de ekonomiskt oberoende betala för fattiga medmänniskor.
Det var framför allt han, som drog så mycket folk till Ram-
lösa brunn. Hans anseende som läkare föranledde, att den
17-årige prins Oskar, Karl XIV Johans son, sändes dit för
att stärka sig. Den unge fursten roade sig också av hjärtans
lust. Han dansade med de unga flickorna, kastade krans med
dem i det gröna, for ut på skogspartier, deltog i promenader
och var vänlig, glad och uppmärksam mot alla.

Sedan besöktes brunnen flera somrar av den kungliga fa-
miljen, och det drog naturligtvis dit en hel del förnämiteter.

Ett levande bevis på brunnens hälsobringande kraft var
prosten Krook, som i yngre dagar lidit mycket av sjuklighet
