198 LANDSFADERN.

vore deras eget gagn och nytta. Men att Vi skulle allting
peka dem före eller vara deras pålemästare och skicka dem
så god hamn, som de begära, därtill have Vi föga råd. Vi
have dock nog annat dessförutan att akta och taga till vara
än deras hamnar och befästningar. Vilja de icke självvil-
jande, då måge de göra huru dem synes, efter dem ligger
där störste makten uppå. De äro ock fast närmare Tysk-
land och Västerlanden än Vi. Där kunna de så väl förskaffa
sig själve till handa gode byggemästare för sådan byggning,
muremästare och annat vad dem behov göres och icke allt
klanka på Oss, alldeles som om Vi allting hade i förråd eller
Vi dem något pliktige vore. Det mån I ock allvarligen före-
hålla dem.»

Det dröjde ända till 1545, innan »det prackers näste»s,
som landsfadern nu benämnde staden, blev flyttat dit han
ville.

Ät Stockholm ägnade konungen naturligtvis särskilt
stort intresse. En ganska god inblick i förhållandena där
ger en ordningsstadga av år 1557. Enligt denna skulle för
varje »gränd» utses två personer att övervaka renhållningen.
»För vart lass dynga eller orenlighet, som någon nederkastar
antingen i hamnen eller på gatan, skall givas i böter en halv
mark.» Två gånger i veckan måste borgarne hjälpas åt att
rengöra rännstenarna. För det ändamålet skulle utanför
varje hus stå en tunna med vatten. På bestämt klockslag
ägde den som bodde överst i staden att hälla ut sin vatten-
tunna, och efter hand som vattnet kom rinnande till husen
nedanför, skulle dessas ägare »strax vara till reds att rensa
och utslå uti lika måtto vattnet för sitt hus, följandes så den
ene efter den andre, till dess allt bliver rent gjort ned till
sjön oppå alle sidor. Intet dött as, antingen hund eller an-
nat, skall funnet bliva för någon mans dörr. Bliver det ock
dit hemmeligen vräkt, så skall det strax dädan föras inom
två timmar.

Alle farlige trähus uti Stockholms stad skola avrivas och
bortföras med det första, och däruti skall ingen förskonas.
Sammalunda skola de höge nattstuvor och andra hus oppå
Gråmunkeholm avrivas och inge höge trähus härefter till-
stadde vara.s
