KONUNG JOHAN OCH DEN HELIGE FADERN. 367

I Dalarne var det flera präster, som aldrig begagnade
Röda boken. Men i spetsen för motståndet mot densamma
gick prästerskapet i Strängnäs stift, som hörde till Karls
hertigdöme och hade hertigens kraftiga stöd att lita till.
Den luterska renlärigheten hade nämligen snart i företalet
till boken upptäckt ej mindre än 49 villfarelser!

Litteratur till detta och följande kapitel: J. A. Hammargren,
Om den liturgiska striden under konung Johan III.

Konung Johan och den helige fadern.

att närma sig den romerska kyrkan, och det steget var

icke det enda. Ilikhet med många fridsälskande män-
niskor tyckte han, att det var sorgligt att se luteraner och
katoliker, människor, som dock bådo till samme Gud, hata
och fördöma varandra. Skulle de icke kunna förenas i samma
tro? Kunde icke båda samfunden återvända till den äldsta
tidens kristendom? Johans gemål, Katarina Jagellonica, vid
vilken han var starkt fästad, var polsk prinsessa och alltså
katolik. Hon hade ingivit honom en stark böjelse för den
romerska kyrkan. Av dess ledande män prisades också
Katarina mycket för sitt brinnande nit att i sitt nya, kät-
terska hemland missionera för den allena saliggörande kyr-
kan, och man styrkte henne kraftigt I denna föresats.

I Johans sinne slog den önskan allt fastare rötter: Tänk
om han skulle kunna förvärva äran av att förena de sönd-
rade kristna samfunden och så bringa frid på jorden!

När svenske konungens intresse för den romerska kyrkan
blev bekant bland dess ledande män, sände man hit en je-
suit,! som under sken av ett vara luteran skulle i Sverige
verka för sin kyrkas sak. Den utsedde var en norrman vid
namn Laurentius Nicolal, som efter studier vid den

MED Röda bokens införande hade Johan tagit ett steg för

1 Se sid. 413 t.
