362 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

Första tiden av det svenska väldet

i Livland.
Sid. 59 (56) efter st. 3.

Livlands protestantiska befolkning och dess förtryckta
bönder hälsade svenskarne som befriare. De första åtgärderna
efter det svenska besittningstagandet av landet måste emel-
lertid helt naturligt gå ut på att skaffa kronan inkomster och
krigsfolk därifrån. De upprörda krigstiderna medgåvo ännu
ingen egentlig kulturpolitik. Men ur den prövning av privi-
legier och ägorättsförhållanden, som skedde i samband med
skattläggningen, framväxte så småningom en rättskipande
myndighet, sammansatt av de förnämsta svenska ämbets-
männen samt Rigas råd och några livländska adelsmän. Snart
kände sig också svenska regeringen uppkallad att gripa in
för att upprätta det i grund förfallna kyrkoväsendet. Men
den uppgiften var nästan hopplös, till god del på grund av
bristen på ekonomiska resurser. Bättre framgång hade sven-
ska regeringen i sin sega kamp för att tvinga de privilegierade
samhällsklasserna, adeln och städernas borgerskap, att under-
ordna sig det allmänna bästa. Mycket reformnit har här lagts
i dagen av svenska ämbetsmän, ej minst av Johan Skyt-
t e, som i fem år var generalguvernör i Livland. Till väsentlig
del är det han, som i denna landsända med dess skarpa sociala
motsatser har lagt grundvalen till ett ordnat samhällsliv,
en grundval, som ej ens två seklers ryskt herravälde för-
mådde bryta ned. Tack vare detta statsgagnande arbete hade
Lettland efter världskriget en grund att bygga vidare på så-
som självständig stat.

Skytte räknade det som en av sina förnämsta uppgifter
att höja de förtryckta, i livegenskap nedsjunkna böndernas
människovärde och skänka dem stödet av en ordnad rätt-
skipning. Hans nydaning av Livlands rättsväsen kulminerade
i inrättandet av en hovrätt i Dorpat år 1632. En annan
älsklingstanke, som han två år därefter fick se förverkligad,
var upprättandet av ett universitet i samma stad.!

! Sid. 405.
