KUNG OSKAR OMBORD PÅ DROTT. 383

mannapartiet framlagt i rent demonstrationssyfte. Partiet kände v äl
till, att dess ställning i detta fall var svag, och företog också i sista
minuten en rätt snöplig reträtt; men det är klart, att en del av oviljan
icke desto mindre gick ut över talmannen. Det är nämligen inte annor-
lunda med partier än med enskilda: har man gjort en dumhet, så har-
mas man mindre på sig själv än på den, som visar en till rätta.

Och slutligen hade Sundberg följt sin gamla regel och inte »burit
sig åt». Han hade varit hög av sig och inte krusat bönderna, och hur
det nu var, så bar det sig inte längre. Men nu lämna vi ordet till Per
Nilsson i Espö. I sin dagbok skriver han den 8 maj 1872, alltså strax
före riksdagens avslutning, som följer: »K1. 4 e. m. hade Andra kamma-
rens ledamöter middag på Hasselbacken för sin talman, ärkebiskop
A. N. Sundberg. Men det märkvärdiga inträffade, att endast några få
av bönderna var närvarande, vilket väckte mycket uppseende. En
del var till och med ilskna för det han vägrat framställa proposition
på votering om mantalspenningarna. En del tyckte, att då han på
de sju riksdagar, han varit talman, icke bjudit någon bonde så mycket
som en kopp kaffe, och var så förnäm, att han icke ens ville dricka ett
glas i deras sällskap på offentligt ställe, då de ofta sett honom sällskapa
med intelligensen. Jag för min del hade alltid de föregående åren
varit med på middagarna för honom, men då han i början av riksdagen
i sitt tal till H. M. Konungen gjorde honom och Andra kammaren
uppmärksam på 1772 års statskupp, kunde jag icke oftare deltaga i
någon hedersbevisning för honom.»

Kung Oskar ombord på Drott.

Sid. 254 efter första meningen.

Det var folkjubel och festlig stämning, när chefsfartyget
Drott med »gamle kungen» ombord ångade fram genom Bo-
husläns skärgård till hans kära Marstrand, där ett troget garde
av unga sköna, med åren mer och mer medelålders, ävensom
äldre damer dagligen bidade den dyrkades landgång, när de
ej fingo den outsägliga lyckan att vara med ombord på Drott
och kanske stå vid ratten. Men Dardel anmärker om dessa
kungliga nöjen på Marstrand, Särö och andra badorter: »I
Stockholm finner man detta monarkens uppträdande vid bad-
orten, de fester, blommor och fadda verser, varmed han
undfägnas, och som han synes njuta av, såsom gränsande till
löjlighet samt för badgästerna kostsamma.»
