162 DEN BLYGE YNGLINGEN, SOM BLEV ENVÅLDSHÄRSKARE.

Bland snapphanarnes anförare hör man talas om både
»ssnapphanekapteners, »snapphaneryttmästare» och »snapp-
hanemajorer», ja t. o. m. om en, som betitlades »generalen».
En beryktad snapphanehövding var Lille-Jon från norra Gö-
inge, som räknade bland sina bedrifter att ha utplundrat
och avklätt en svensk dragon, bundit honom vid ett träd och
därefter lemlästat honom. En bonde hade han plundrat
och tilltygat så, att han blev lam, och på en svensk läns-
man hade han filat av halsen med en täljkniv. Många andra
»sskälmstycken och röverier på de svenske» hade denne »lätt-
färdige bov och snapphane» på sitt samvete. Till sist blev
han dock infångad och dömd förlustig liv och gods.

En annan »arg skalk» var snapphanekaptenen Severin, som
ävenledes till sist blev tagen till fånga. Innan han avrättades,
erkände han sig ha på egen hand mördat tio personer och så-
rat lika många. Tillsammans med honom rannsakades och
dömdes i svenska lägret vid Ljungby ett tjugutal andra snapp-
hanar, som infångades på olika platser. De hade från början
varit flere, men under transporten till Ljungby hade tre av
dem passat på att själva taga sina liv genom att skära sig i
strupen, så att de förblödde. Bland dessa fångar befann sig
en fjorton års pojke, som bekände, att han slagit ihjäl två
personer. Med trotsigt mod gingo de alla till mötes den kval-
fulla död, som väntade dem.

En annan snapphanekapten med ett utförligt synda-
register var Kasper Duva, som med sin skara sades ha slagit
ihjäl över sjuttio personer. Han blev slutligen utlämnad av
sina egna män och avrättad. Hos honom fann man dansk
fullmakt och adelsbrev.

En mängd illgärningar utfördes ock av Sven i Boarp, som
en gång varit herredagsman men nu lät titulera sig kvarter-
mästare och tidtals ståtade i röd rock och väst med värja
och gehäng samt pistoler. Han var delaktig i ett par mord-
gärningar på svenska officerare och skröt vid tillfälle med
att han låtit i ett kärr nedgräva ett tiotal andra offer. Men
som han var en gammal slug räv, var det svårt att få bindande
bevis emot honom. Trots sitt nekande dömdes han dock till li-
vets förlust men blev av Göta hovrätt befriad från dödsstraffet.

I Ystadstrakten huserade en fruktad snapphanekapten
vid namn Lille Mats. Inför honom darrade även de vildaste
