292 DET MÖRKNAR.

Folkgunsten förbytes i missnöje.

OT slutet av 1770-talet visade sig tydliga tecken till
Matt lyckans tid var svunnen för Gustav. Hans bryt-

ning med modern kastade dystra slagskuggor över
hans liv, och folkets tillgivenhet hade förbytts i missnöje med
kronobrännerierna, med konungens omättliga nöjeslystnad .
och svaghet för gunstlingar, med pastoratshandeln och de
godtyckliga befordringarna. Gustav III hade som konung
svikit många av de förväntningar, som den unge revolutions-
hjälten en gång uppväckt hos sitt folk.

Delvis var dock missnöjet mot Gustav av det slag, som
nästan alltid åtföljer reformer: de som då förlora gamla
orättmätiga förmåner och icke förstå eller icke vilja förstå
det nya, upphäva klagoskrin. Så jämrade sig nu borger-
skapet över lättnaderna i merkantilsystemet lika högljutt,
som prästerskapet beskärmade sig över att konungen
lossat på den andliga tvångströjan. Och en stor del av adeln
kunde aldrig förlåta konungen, att han berövat ståndet dess
forna makt på riksdagarna samt de goda inkomster, som där-
med följde. Ännu var frihetstidens anda icke död. Ännu
fanns det kvar en rest av den tidens yrkespolitici. Nu
gingo de sysslolösa och hade ingenting annat att leva av
än att, som en samtida säger, »gå omkring i husen och poli-
tisera, svärta och förtala författningen och ämnen, som dem
icke angå».

Betecknande för hur många inrotade fördomar Gustav III
hade att tagas med äro klagomålen över den tillämnade Söder-
tälje kanal, som både skulle bilda en välbehövlig samfärdsled
och reglera Mälarens vattenstånd. Nu hette det, att Stock-
holm skulle komma att ruineras av Södertälje, Mälaren skulle
utgrundas, fienden skulle kunna intränga genom kanalen.
Och dock hade Mälarvattnet på våren 1780 stigit så högt över
sina bräddar, att det trängt in i en mängd hus, ja hotat att
sopa med sig både broar och slussportar. När Mälarvattnet
sedan sjönk fram på försommaren, övergingo de stillastående
vattensamlingarna i källare och lågt belägna boningsrum
till förruttnelse och förorsakade »stinkande ångor,, varför
