526 ARVID HORN LEDER SVERIGES ÖDEN.

en karl Stobée måtte vara, som understått sig detta att göra;
och förtjänar han att stå i järn till hand och fot. Ett så-
dant brev borde aldrig mottagas och uppläsas.»

Rådsprotokollets fortsättning lyder i all sin vältaliga knapp-
het som följer:

sHerr grev Arvid Horn: ”Eders Maj:t lärer vara så
nådig att låta det uppläsa.”

De övrige Deras excellenser önskade detsamma.

Hans Maj:t gav i nåder sitt bifall, att suppliken måtte
uppläsas.»

En ful sak, som också kom fram under rättegången, var,
att konungens förtrogna voro svårt komprometterade för
att ha mutat vittnena. När dödsdomen sedan föll över
Gyllenroth och dennes medbrottslingar, gjorde kung Fredrik
alla möjliga försök, fastän förgäves, att få straffet mildrat.
Hur mycket konungens, rättvisans högste målsmans, anseende
skulle lida av ett sådant handlingssätt, är lätt att tänka sig.

Den storm av ovilja, som konung Fredrik själv uppväckt
mot sig, gav vind i seglen åt ett motparti, vilket annars knappt
skulle ha fått någon större betydelse. Det utgjordes till en
början blott av ett fåtal personer, vilka i hertigen av Holstein
sågo den rätte arvingen till Sveriges krona, varför det blivit
kallat »Holsteinska partiets. Hertigen själv hade, när
han svikits i sina förhoppningar på Sveriges krona, lämnat
landet och av tsar Peter låtit locka sig över till Ryssland.
Nu talades det om hans förestående förmälning med en av
tsarens döttrar. Därigenom blev hertigen en mera betydande
person än förut, och en och annan uppåtsträvande natur
började drömma om att vinna stora fördelar både för egen
del och åt Sveriges folk, om man hölle sig väl med her-
tigen och dennes mäktiga beskyddare.

Men större politisk betydelse fick Holsteinska partiet
först genom konung Fredriks eget förvållande. På den
skamliga anläggningen mot Stobée, varav alltför mycket
lådde vid konungen, och de misstänkta rundresorna för att
vinna folkgunst hade följt ryktena om de högst betänkliga
låneförhandlingarna med Preussen. Konungen hade alltså
sin egen politik, skild från rikets! Inget tvivel mer: han um-
gicks med planer på att omstörta den regeringsform, han svurit
att upprätthållal Vännerna av den nya friheten vände sig
