654 POLITISKA FÖRHÅLLANDEN PÅ GUSTAF V:S TID.

gjorde gällande, att trådarna till mordet i Sarajevo löpte
ut från Serbien, ett huvudsäte sedan gammalt för den mot
Donaumonarkin fientliga slaviska propagandan. Spän-
ningen i den politiska atmosfären tilltog, och den 23 juli
utfärdade Österrike sitt ultimatum till Serbien. Ford-
ringarna voro sådana, att de måste avslås. Den österrikiska
noten var i själva verket en krigsförklaring. Och bakom
denna stod även Tyskland, som givit sin bundsförvant fria
händer.

Nu följer andra akten i det världshistoriska dramat. Ryss-
land fordrar att få ha ett ord med i tvisten mellan Österrike
och Serbien, men österrikiska kabinettet ger ett avvisandåe
svar. Då mobiliserar Ryssland mot Österrike.

Sedan utveckla sig händelserna med en rasande fart. Tysk-
land fordrar, att de ryska krigsförberedelserna skola inställas,
men får nej och svarar självt med mobilisering, ultimatum
och den 1 augusti med krigsförklaring. Därmed är Frankrike
uppkallat att hjälpa sin mångårige bundsförvant Ryssland.

Mot Frankrike samlar Tyskland nästan hela sin väldiga
krigsmakt till ett förintande slag. Men den enda snabbt
framkomliga vägen. går genom Belgien. Vad betyder det
väl nu, att Tyskland varit med om att garantera detta lands
neutralitet! I ett sådant ögonblick frågar en stormakt ej
efter något annat, än vad som lönar sig. Och risken är ju
lockande liten för den som har millionarméer att förfoga över.

"Tysklands kränkning av Belgiens neutralitet föranleder
i sin tur Englands inträde i världskriget, den 4 augusti. De
havsbehärskande britterna hade länge i Tyskland sett en
ekonomisk konkurrent, som höll på att växa dem över hu-
vudet. Tyskarnes stolta »Deutschland, Deutschland iber
allesl» möttes på andra sidan Nordsjön av ett lika patriotiskt
»Rule, Britannia, rule the wavesl» 1i och med tyskarnes in-
vasion i Belgien gällde det för England att till varje pris
förhindra, att belgiska kusten av Engelska kanalen råkade
i dess farligaste rivals våld.

Så brakade det loss på alla håll och kanter. Det ena folket
efter det andra rycktes med av krigshypnosens, av national-
hatets, av vinnings- och ärelystnadens demoner. Och de som
ännu stodo utanför scenen till det blodiga skådespelet, kunde
vilken dag som helst befara att bli indragna däri på liknande
