296 SAMMANHÄNGANDE KAPITEL.

gamle mannens urkonservativa läggning. Så här låter det:
»Konungen hade i början av sin regering för mycket favo-
riserat det liberala partiet för att sedan helt kunna bryta
med det. Erfarenheten hade visat honom de radikalas allt
större fordringar och deras otroliga oförskämdhet. Olyckligt-
vis hade konungen icke en ergi nog utan endast önskan
till makt, och makt utan kraft, som icke kan göra sig respek-
terad, är icke makt.»

Reformmötena i Orebro och deras efter-

verkningar.
Sid. 549 efter st. 3 och 4.

Det första allmänna reformmötet i Örebro 1849 gav
uppdrag åt professorn i statskunskap vid Uppsala universitet
Olof Wingqvist att på grundval av mötets beslut författa
ett fullständigt reformförslag. Till det andra mötet, år 1850,
kom Wingqvist också med ett utkast till ny riksdagsordning.
Förslaget antogs i allt väsentligt, "och dessutom utarbetades
under själva mötet en särskild vallag. Förslagen trycktes
och spriddes, och inte nog med detta: de kommo även
inför 1850—51 års riksdag, där de rönte bifall inom bonde-
ståndet. Något försvagade framfördes förslagen även i kon-
stitutionsutskottet och voro där nära att gå igenom.

Det råder för övrigt ett — ofta bortglömt — samband mellan
Örebromötenas förslag och den senare rösträttskampen. Vad
Örebromännen kämpade för var ju en rösträtt utan alla
»penningstreck»: en allmän rösträtt. Den första riksdags-
motion i rösträttsfrågan, som väcktes efter representations-
reformen, innehöll just förslag om allmän rösträtt och fram-
bars av Närkesrepresentanten A. V. Uhr. Han var en av del-
tagarne i Örebromötena och satt därefter först i bonde-
ståndet, sedan i andra kammaren under alla riksdagar fr. o. m.
1850 t. o. m. 1878.!

1 Uhr har även spelat en viss historisk roll vid själva genomföran-
det av representationsreformen. När den stora frågan som vanligt
hade fallit vid 1859—060 års riksdag, var det några riksdagsbönder,
