SVENSKARNES TÅG LÄNGS )PRÄSTGATAN).

gesman, »och gav sig icke all-
tid tid att vänta på att man
lade för honom utan kunde
rycka till sig ett fat med nå-
gon maträtt, som han tyckte
om, och i en fart äta upp
alltsammans. Sedan började
han samspråka med sina
bordskamrater.»

Till Mainz kom även Axel
Oxenstierna, och med honom
höll konungen viktiga över-
läggningar om vad som nu
borde göras. Här samlades
också kring den segerrike
»guldkonungen från Norden»
en lysande skara av tyska
furstar och av sändebud från
alla länder. Aldrig har en
svensk konung vwvarit mera
ansedd och firad. »Stoltare
har knappast någonsin en tysk
kejsare hållit hov än Gustav
Adolf i Mainz», säger Droysen.

»Från alla håll strömmade
furstar och sändebud  dit,

fransmän och engelsmän, så-
väl som tyskar, och världs-
politikens trådar löpte här
samman.» I Frankrike började
den store kardinalen frukta
för sin bundsförvants växande
makt. Under svenskt befäl
stodo nu nära 100,000 man,
dels i Mainz, dels i mel-
lersta och norra Tyskland vid
viktigare punkter på de stora
vägarna för att trygga sven-

skarnes förbindelse med hemlandet.

svenskar.

151

Dolk tagen av Johan Banér från
en jesuit, som med den velat mörda
Gustav II Adolf i Frankfurt.

Blott !/5 av hären var

Så hade denna växt genom anslutning bl. a. från
