70 KARL XIII:S OCH KARL XIV JOHANS TID.

återsänts år 1836 till Stockholm. På resan till Sverige hade
hon haft sällskap med en familj de la Brache och därefter
antagit detta namn.

I Stockholm hölls hon mesta tiden undangömd och flytta-
des från ett ställe till ett annat, mest i staden inom broarna,
där rum uthyrdes åt resande. År 1842 skulle hon ha fått till-
fälle att i slottsfogden Wihlborgs rum
i slottet träffa kronprins Oskar och
till honom överlämna de nämnda
fyra breven. Något spår av dessa
aktstycken har emellertid aldrig kun-
nat upptäckas.

Sedan uppehöll hon sig än här, än
där i Sverige. Men slutligen kommo
höga vederbörande till den uppfatt-
ningen, att hon var en bedragerska,
och år 1870 förklarades hon i kon-
seljen sin pension förlustig. Sina sista
år tillbragte Helga de la Brache i
nöd och sjukdom. Hon levde på små
gåvor från bl. a. änkedrottning Jose-
fina och landstingsman Johansson.
På nyåret 1885 avled hon i Stock-
holm.

Härmed var emellertid den egen-
domliga gåtan ingalunda bragt ur
världen. Efter Helgas död antog den
tvärtom alltmera fantastiska former.
Landstingsman Johansson. I den världsbekanta Wienertidningen

»Neue Freie Presse» fanns den 12 maj

1894 införd en redaktionsartikel un-
der rubriken: »Ryssland och den svensk-norska konflikten».
Där påstås det, att kejsar Alexander I skulle ha ersatt Helga
de la Brache det arv, vartill hon egentligen borde vara berät-
tigad efter hans gemål, med en donation å 3 millioner kronor,
vilka på vissa villkor deponerats hos Karl X IV Johan.
Om dessa villkor icke uppfylldes, skulle Gottland och vissa
nordliga delar av Norrland och Norge avträdas till Ryss-
land!

Dessa storpolitiska funderingar ha sedan gått igen i alla

