PER VILHELM WARGENTIN O. VÅR BEFOLKNINGSSTATISTIK. 459

1752 gick över Skellefteå, en av de värsta. Den »sönderkrossade
alla emot vädret liggande fönster samt fördärvade mycken
gröda och nästan all årsväxt på de intill kyrkan närmast be-
lägna åkrar. Hagelstenarna vägde somligstädes fyra lod och
voro 1 !/2 tum i diameter men kantiga med vassa horn eller
spiror av åtskillig skapnad.» Ändå värre var det oväder, som
den 6 juli 1755 hemsökte Färila socken i mellersta Hälsing-
land. Det var hagel så stort som hönsägg, »vilket slog sönder
fönster, bröt igenom nävertaken, lämnade hål efter sig i nya
väggar och — det som skadeligast var — fördärvade all års-
växtenm». Småland och Västergötland ledo år 1757 mycket av
envisa hagel- och åskbyar. »Isynnerhet har man anmärkt det
gräseliga åskedunder och hagel, som fallit på åtskilliga ställen
den 2 juni, vars like man icke vet omtala här i orten, emedan
det måste varit såsom små ägg eller valnötter, vägande 2 å 3
lod, och fördärvade ej allenast råg, ärter och vete utan ock
ihjälslog alla små kreatur, som under bar himmel voro, och
sönderkrossade alla fönster, som voro emot vädret.» Det
värsta hagelväder, som omtalas, var dock det som den 2
augusti 1834 härjade Asa socken i mellersta Småland. v»Över
400 större och mindre fönsterrutor inslogos, träd splittrades,
och ännu synliga märken intrycktes i väggarna. Haglen be-
täckte marken till ett kvarters höjd, och man vandrade däri
som i drivor av snö. Många hagelstenar voro av tvärhands
storlek och voro på skuggiga ställen ännu icke smälta den 7.
Skadan är uppskattad till över 1,200 tunnor i säd och i halm,
potatis m. m. till mer än 2,000 riksdaler banco.»

Solrök förekom åren 1766 och 1783 så intensivt och länge,
att den ansetts böra antecknas. Röken tycks bägge åren ha
lagt sig över hela Sverige och Finland. År 1766 trodde man,
att den härledde sig från skogseldar i Finland, varom under-
rättelse också inlupit. Det ovanliga töcknet år 1783 »stroddes
härröra av de gruvliga vulkaner, som detta året förstörde
Calabrien och hela Sicilien och vid Island uppkastat ett helt
land i havet, det man ej förr på det stället känto.
Litteratur: Själfbiografiska anteckningar af Per Wargentin.

(Historisk tidskrift för år 1903.)
N. V. E. Nordenmark, Pehr Wilhelm Wargentin
(Statsvetenskaplig tidskrift för år 1917).

Elis Sidenbladh, Sällsamma händelser i Sverige åren
1749—1801 och 1821—1859.
